ПОСТАНОВА
Іменем України

30 січня 2020 року 
м.Київ
справа №816/1185/16
провадження №К/9901/37207/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Стеценка С.Г., Желєзного І.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Приватного підприємства "Полтавський гостинний двір" 
на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 (головуючий суддя Дюкарєва С.В., судді Жигилій С.П., Перцова Т.С.)
у справі №816/1185/16
за позовом приватного підприємства "Полтавський гостинний двір" 
до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановив:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У липні 2016 року приватне підприємство "Полтавський гостинний двір" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, в якій просило суд скасувати припис від 22.07.2016 № 171 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
2. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 позов задоволено, визнано протиправним і скасовано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області від 22.07.2016 № 171 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
3. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 у справі   №   816/1185/16 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
4. Приватне підприємство "Полтавський гостинний двір" з постановою суду апеляційної інстанції не погодилося, тому звернулося з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 у справі №816/1185/16, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2016 у справі №816/1185/16 залишити в силі.
5. Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
ІІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що приватне підприємство "Полтавський гостинний двір" зареєстроване в якості юридичної особи, видами господарської діяльності позивача є, зокрема, діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, організація будівництва будівель, будівництво житлових і нежитлових будівель.
7. З 11 по 22 липня 2016 року посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на об`єкті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом по Першотравневому проспекту, 18-а в м. Полтаві" проведена планова перевірка дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
8. За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.07.2016 (надалі по тексту - акт перевірки).
9. В акті перевірки встановлено, що передана замовнику для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва Проектна документація (акт приймання передачі від 23.03.2015 № 2), розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм державних стандартів і правил. Виявлено порушення ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.4.1 ДБН А. 2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації", а саме, граничнодопустима висота забудови ділянки відповідно до історико-містобудівного обґрунтування "Розташування житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом по Першотравневому проспекту, 18-а, м. Полтава" розроблено Українським Державним науково-дослідним та проектним інститутом "УКРНДПІПРОЕКТРЕСТАВРАЦІЯ", по червоній лінії визначена у 15 метрів від денної поверхні землі на гребню даху, а об`єкт будинку, що розміщений в глибині ділянки може мати максимально допустиму висоту 22 метра від денної поверхні землі до вінцевого елементу карнизу. Разом з тим, в порушення зазначених містобудівних умов та обмежень висота будинку від денної поверхні землі до карнизу 7-го поверху секція А вісь Ц-Г складає - 24,45 м і це без врахування висоти до вінцевої точки карнизу, який знаходиться вище.
10. 22.07.2016 відповідачем винесено припис № 171 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт (надалі по тексту - припис № 171), з вимогою зупинити виконання будівельних робіт до усунення виявлених порушень.
11. Не погодившись з приписом приватне підприємство звернулося з цим позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
12. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області невірно визначений карниз, який є відліковою точкою для визначення висоти об`єкту будівництва. Місцевим апеляційним судом встановлено, що робочий проект "Будівництво багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом по Першотравневому проспекту, 18-а в м. Полтаві" пройшов відповідну експертизу, за результатами якої наданий позитивний експертний звіт, в якому встановлено, що проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування, а, отже, не було порушено рівень максимально допустимої висоти.
13. Суд апеляційної інстанції з висновками місцевого суду не погодився і виходив з того, що вінцевий елемент карнизу визначено на аттіковому поверсі на позначці - 24.22м-24.420м, що є порушенням гранично допустимої висоти, визначеної п.2.1 Містобудівних умов та обмежень №13 забудови земельної ділянки по Першотравневому проспекту, 18-а, м. Полтава, а саме - 22 метра від денної поверхні до вінцевого елементу карнизу. За таких обставин апеляційний адміністративний суд зробив висновок про те, що будівельні роботи на об`єкті будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом по проспекту Першотравневому, 18-А, м. Полтава» не відповідають вимогам містобудівних умов та обмежень в частині гранично допустимої висоти будівлі, визначеної п. 2.1. Містобудівних умов та обмежень №13 забудови земельної ділянки по Першотравневому проспекту, 18-а, м. Полтава, що вірно було встановлено відповідачем у ході проведеної перевірки.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ЗАПЕРЕЧЕННЯ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
14. Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, керувався одними доказами та не брав до уваги інші докази.
15. Відповідач у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що у касаційній скарзі не зазначено, у чому саме полягає порушення норм матеріального і процесуального права, у чому саме полягає неповне з`ясування всіх обставин справи.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
17. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Позивач у касаційній скарзі вказує на те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті судового рішення керувався одними доказами та не брав до уваги інших доказів. При цьому скаржник не вказує які саме докази не були враховані апеляційним адміністративним судом.
Суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові керувався тим, що вінцевий елемент карнизу будинку визначено на аттіковому корпусі на позначці 24,25-24,420 метра, що є порушеннням гранично-допустимої висоти, визначеної п. 2.1 Містобудівних умов та обмежень № 13 забудови земельної ділянки по Першотравневому проспекту , 18 у м.Полтава, а саме - 22 метра від денної поверхні до вінцевого елементу карнизу.
Касаційна скарга позивача не містить жодного спростування вказаного висновку суду апеляційної інстанції.
18. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
19. За приписами ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
20. Враховуючи наведене, Суд не встановив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі. 
21. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
22. Таким чином, оскільки при ухваленні постанови суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції - без змін.
23. Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Приватного підприємства "Полтавський гостинний двір" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2017 у справі №816/1185/16 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                    С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                                    І.В. Желєзний