ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Постанова
Іменем України

15 січня 2020 року м. Херсон
справа № 2102/3302/2012
провадження № 22-ц/819/338/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого - Радченка С.В.,
суддів:  Вейтас І.В., Приходько Л.А.

секретар: Кутузова А.В.

учасники справи:

представник  ОСОБА_1 - адвокат Іпатов Віктор Володимирович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року, постановленої під головуванням судді Бугрименка В.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК", про заміну сторони виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції
У жовтні 2019 рокуТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
В обгрунтування заяви зазначили, що рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором №3599-0117/07р від 31 жовтня 2007 року в сумі 206 635 грн. 82 коп.. 31 травня 2017 року між заявником та ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» укладено договір відступлення права вимоги, за яким ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відступило своє право вимоги за вище зазначеним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»». Посилаючись на ст.512, 514 ЦК України, 442 ЦПК України, просив замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»».
Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року заяву задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2012 року в цивільній справі №2102/3302/2012, з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

 Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального законодавства. Зокрема посилається на те, що суд не врахував той факт, що заміна сторони може відбуватись або в межах виконавчого провадження або у самому виконавчому документі, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості про наявність виконавчого документу чи виконавчого провадження.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Заперечень на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором №3599-0117/07р від 31 жовтня 2007 року, в сумі 206 635 грн. 82 коп. та судові витрати в сумі 2067 грн (а.с.4). 
31 травня 2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право грошової вимоги відносно боржників ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №3599-017/07р від 31 жовтня 2007 року (а.с.5-16, 17).
Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що  не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно оцінив всі докази у їх сукупності на відповідність діючому законодавству та дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані про наявність виконавчого листа чи виконавчого провадження, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки положення ч.5 ст. 442 ЦПК України щодо заміни сторони у виконавчому провадженні застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Посилання апелянта на те, що судом належним чином не було перевірено факту того, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є новим кредитором, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно Додатку 1 до договору про купівлю-продаж прав вимог укладеного між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в Переліку кредитних договорів та договорів забезпечення зазначено кредитний договір №3599-017/07р від 31 жовтня 2007 року стороною якого є ОСОБА_1 (а.с.7).

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянтом не наведено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування або зміни відсутні.

       Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 січня 2020 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді І.В. Вейтас

Л.А. Приходько