УХВАЛА

28 січня 2020 року 
Київ
справа №160/2652/19
адміністративне провадження №К/9901/22184/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Загороднюка А.Г., перевіривши касаційну скаргу Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року (судді: Загороднюк А,Г., Єресько Л.О., Соколов В.М.), відкрито касаційне провадження за скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить розглядати вказану справу за його участю.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.05.1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд вважає за необхідне призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 340, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Призначити справу № 160/2652/19 до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін, який відбудеться з 06 грудня 2019 року в приміщенні суду за адресою: вул. Московська, 8, корпус 5, м. Київ.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                А.Г. Загороднюк