ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 214/4100/19 (2-а/214/33/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий   Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яценко-Аввакумов Григорій Васильович на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13.01.2020 року в адміністративній справі №214/4100/19 (2-а/214/33/20) за позовом   ОСОБА_1  до  Інспектора роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий   Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яценко-Аввакумов Григорій Васильович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,- 

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №1149938 від 14.05.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови він, 14 травня 2019 року, о 09 год. 44 хв., керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Туполєва, 3 в м. Кривому Розі, при зміні напрямку руху, а саме повороті праворуч, не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п.п.2.3 «б», 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки проїзна частина по вул. Туполєва передбачає односторонній рух, при цьому дорога неодноразово вигинається та жодних дорожніх знаків, які б вказували на те, що в місці вигину дороги є перехрестя або примикання другорядної дороги, що передбачає можливість здійснення повороту, немає.
          Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13.01.2020 року  адміністративний позов було задоволено. Скасовано постанову серії ЕАВ №1149938 від 14.05.2019 року інспектора роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Яценка-Аввакумова Григорія Васильовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, інспектор роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яценко-Аввакумов Григорій Васильович, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно складеної відповідачем постанови серії ЕАВ №1149938 від 14.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, позивач 14 травня 2019 року, о 09 год. 44 хв., керуючи автомобілем марки «Hyundai Tucson», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Туполєва, 3 в м. Кривому Розі, при зміні напрямку руху, а саме повороті праворуч, не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п.п.2.3 «б», 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.
Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.
Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»     визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 9.2 Правил дорожнього руху, попереджувальними сигналами є зокрема сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.
Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або порушення правил користування попереджувальними сигналами.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис.
Судом першої та апеляційної інстанції був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній взагалі не відображає обставини вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію спілкування позивача та інспекторів поліції під час складання постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
Інших доказів, передбачених ст.72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, виходячи з зазначених обставин справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування останньої і закриття при цьому провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.243, ст.308, ст.311, ст.315, ст.316 КАС України суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий   Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Яценко-Аввакумов Григорій Васильович - залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 13.01.2020 року в адміністративній справі №214/4100/19 (2-а/214/33/20)-залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов