КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/657/2020                                                                                                       Суддя 1 інстанції - Мельниченко Л.А.
Категорія: ч. 3 ст. 126 КУпАП                                                                                         Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
17 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кантанюк С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок. 
Постановою суду встановлено, що 08.10.2019 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бориспіль-7 ДПМА Бориспіль в с. Гора Бориспільського району, без права керування транспортними засобами, а саме: постановою Дніпровського РВДВС м. Києва від 07.05.2016 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження права керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Кантанюк С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
В обґрунтування свої вимог апелянт зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
На переконання захисника, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за вказаною нормою закону, яка відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення інкримінована ОСОБА_1 , суд зобов`язаний був з`ясувати: чи керував він транспортним засобом, чи встановлені йому у передбаченому законом порядку обмеження у праві керування, та чи знав ОСОБА_1 про такі обмеження. Остання обставина є важливою при вирішенні питання про винуватість особи, оскільки з`ясування психологічного ставлення ОСОБА_1 до вчиненої дії та її наслідків необхідне для встановлення наявності чи відсутності умислу в нього на вчинення адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначає, що у відповідності до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-УІІІ, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Така постанова повинна бути направлена сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.».
Захисник вказує на те, що ОСОБА_1 були надані усні і письмові пояснення, що постанову державного виконавця про обмеження у праві керування транспортним засобом, він не отримував, з її змістом не ознайомлювався, про її існування та про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами дізнався від працівників поліції 08.10.2019 р.
Також апелянт вказує на те, що в матеріалах справи містяться й інші докази, надані ОСОБА_1 , зокрема, постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.11.2019 року та заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-6239/11 виданим 31.08.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва.
Захисник зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, наведені вище обставини дають суду законні підстави дійти висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Разом з тим, його захисником подано заяву про проведення судового засідання у відсутність ОСОБА_1 ..
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Кантанюк С.О., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 3 статті 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Із вище викладеного вбачається, що суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.
Проте, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, вказані обставини не перевірив, що позбавило його можливості прийняти законне рішення по справі.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення від 08.10.2019 року, постанову Дніпровського РВДВС м. Києва від 07.05.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 21.11.2019 року.
Так, відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07.05.2019 року постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома, та направляється для виконання після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" для її оскарження, якщо постанова не була оскаржена, а у разі оскарження постанови-після розгляду справи відповідним судом, якщо постанова не скасована, постанова може бути оскаржена до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про її винесення.
В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно станом на 08 жовтня 2019 року, коли його зупинили працівники поліції, у нього був борг по сплаті аліментів, але він не знав, що на нього було накладено тимчасове обмеження права керування транспортними засобами. 
Однак, твердження ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про винесення цієї постанови, судом першої інстанції не були перевірені належним чином, цим доводам судом не надана оцінка.
Разом з тим, під час перевірки цих обставин судом апеляційної інстанції, захисником надано для долучення до матеріалів справи відповідь Дніпровського РВДВС м. Києва від 07.02.2020 року вих. №24345 з якої вбачається, що 07.05.2019 року державний виконавець керуючись ст. ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділом VII Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 64/261/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 за № 140/31592 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у зв`язку з заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 07.05.2019 за період з 15.05.2011 по 01.05.2019 в сумі 151877.3 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, яку рекомендованим поштовим відправленням (0209418223177) було направлено боржнику, та яка повернулася до Відділу за закінченням встановленого строку зберігання. 21.11.2019 року державний виконавець керуючись п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу без виконання.
Наведене свідчить про те, що керуючи 08.10.2019 року транспортним засобом,  ОСОБА_1 не знав про встановленні щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, що підтверджує доводи апеляційної скарги захисника.
Відповідно до вимог ст. 10 та ст. 11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч. 3 ст. 126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.
 
За таких обставин,  доходжу висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення інкримінованого правопорушення як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення та про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Відтак, оскільки судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кантанюк С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністратвиного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.
        
     Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Кепкал Л.І.