ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року 
м. Київ
Справа №  922/4106/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Сухового В.Г., Чумака Ю.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк»

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 (у складі колегії суддів: Россолов В.В. (головуючий), Терещенко О.І., Ільїн О.В.)  

у справі № 922/4106/16

за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк»

до Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», Приватного акціонерного товариства «Коксолит»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариство «Термолайф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс», Акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED», Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Логістик Компані», ОСОБА_1 , 

про стягнення 133 058,52 доларів США, 

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (наразі - Акціонерне товариство «Сбербанк»; далі - АТ «Сбербанк») звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» (далі - ПрАТ «Харківський коксовий завод») про стягнення частини заборгованості за процентами за договором про відкриття кредитної лінії від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО у сумі 133 058,52 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день подання позову становить 3 414 140,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за цим договором за період з 04.10.2016 по 03.11.2016.
Ухвалами Господарського суду Харківської області від 01.12.2016, 26.01.2017, 14.03.2017 до участі у справі як іншого відповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Коксолит» (далі - ПрАТ «Коксолит»), а також залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Термолайф», Товариство з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Аромасервіс», Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «CARBO TRADING LIMITED», Товариство з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Логістик Компані», ОСОБА_1 .
Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Харківський коксовий завод» на користь АТ «Сбербанк» частину заборгованості за процентами за договором про відкриття кредитної лінії від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО у сумі 133 058,52 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день подання позову 23.11.2016 становить 3 414 140,32 грн та судові витрати у справі (судовий збір та витрати за проведення судової експертизи) в сумі 51 212,10 грн.
ПрАТ «Харківський коксовий завод» оскаржило зазначене рішення місцевого суду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 поновлено ПрАТ «Харківський коксовий завод» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі № 922/4106/16; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Харківський коксовий завод» на зазначене рішення суду першої інстанції та призначено справу до розгляду. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 зупинено апеляційне провадження у справі № 922/4106/16 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 916/4693/15.
Апеляційний суд мотивував свої висновки тим, що у справі № 922/4106/16 вирішується спір у подібних правовідносинах, що і у справі № 916/4693/15, яка перебуває на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а тому наявні підстави для зупинення провадження у цій справі відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у листопаді 2019 року АТ «Сбербанк» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, а справу № 922/4106/16 передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
У матеріалах справи № 922/4106/16 наявна також аналогічна за змістом і оформленням касаційна скарга АТ «Сбербанк» від 22.11.2019 на зазначену ухвалу, помилково подана скаржником через суд першої інстанції (заява АТ «Сбербанк від 25.11.2019 вх. №2201/19, адресована Господарському суду Харківської області, про повернення помилкової відправленої скарги).
Касаційну скаргу АТ «Сбербанк» обґрунтовує, зокрема, тим, що судовим рішенням у справі № 922/2571/17, яке набрало законної сили, встановлено правомірність нарахування банком процентів за договором про відкриття кредитної лінії від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО, укладеним з ПрАТ «Харківський коксовий завод», за період, який є наступним після періоду, що розглядається в межах справи № 922/4106/16. Обставини, встановлені у справі № 922/2571/17, відповідно до частини 4 статті 75 ГПК є преюдиційними для справи № 922/4106/16, отже зазначене свідчить про безпідставність зупинення апеляційним судом провадження у справі № 922/4106/16 і суперечить принципу правової визначеності та остаточності рішення суду. Водночас за відсутності підстав для зупинення розгляду справи буде порушено право позивача на розгляд справи у розумні строки. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, предметом позову у справі № 922/4106/16, яка розглядається, є вимоги АТ «Сбербанк» про стягнення частини заборгованості за процентами за договором про відкриття кредитної лінії від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО обґрунтована умовами договору, положеннями статей 526, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та обставинами несвоєчасного та неналежного виконання ПрАТ «Харківський коксовий завод» як позичальником своїх зобов`язань за цим договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом за період з 04.10.2016 по 03.11.2016.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Харківський коксовий завод» на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019, яким позов задоволено, наведене обґрунтування, за яким скаржник, зокрема вважає, що встановлена в кредитному договорі умова про виплату (нарахування) процентів до дня повернення позики не передбачає за собою виплату (нарахування) процентів після закінчення строку кредитування.
Апеляційним господарським судом під час підготовки справи до розгляду було з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2019 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/4693/15 за позовом ПАТ «Сбербанк» до ПрАТ «Футбольний клуб «Чорноморець», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ «Блек Сі Ріелті Груп», ПАТ «Ринок Малиновський», ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», ПАТ «Чорноморська транспортна компанія» про стягнення 1 047  688 897,41 грн і за зустрічним позовом ПрАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" до ПАТ "Сбербанк" про внесення змін до договору.
Предметом позову у справі № 916/4693/15 є, зокрема, вимога ПАТ «Сбербанк» про стягнення з відповідача процентів за користування кредитною лінією, нарахованих за період з 15.07.2014 по 02.11.2015, за договором про відкриття кредитної лінії.
Ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 27.06.2019 справу № 916/4693/15 прийнято до розгляду.
У межах справи № 916/4693/15 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду досліджується    питання можливості нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості, враховуючи існування відповідної домовленості сторін, відмінної від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Водночас апеляційним судом установлено, що у справі № 922/4106/16 сторони посилаються на різну правову позицію Верховного Суду у питанні щодо наявності або відсутності права банку на стягнення відсотків за кредитним договором після закінчення строку кредитування, зокрема, на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 і на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.12.2018 у справі № 913/11/18 (про намір відступити від висновків якої зазначено в ухвалі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 916/4693/15).
Таким чином, суд апеляційної інстанції установив, що правовідносини у справі № 922/4106/16 та у справі № 916/4693/15  є подібними, а спір є аналогічним зі спором у справі № 916/4693/15.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 229 ГПК провадження у справі зупиняється, у випадку передбаченому пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши подібність правовідносин у вказаних справах, скористався наданим йому статтею 228 ГПК правом на зупинення провадження у цій справі до закінчення перегляду судових рішень в касаційному порядку Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/4693/15.
Посилання АТ «Сбербанк» у касаційній скарзі на відсутність підстав для зупинення апеляційного провадження, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у справі № 922/2571/17, щодо правомірності нарахування банком процентів за договором про відкриття кредитної лінії від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО за період, який є наступним після періоду, що розглядається в межах справи № 922/4106/16, є преюдиційними для справи № 922/4106/16, відхиляються судом касаційної інстанції з огляду на те, що питання обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог, у тому числі щодо підстав звільнення від доказування відповідно до статті 75 ГПК,  є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час вирішення питання про зупинення провадження у справі відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК.
Водночас суд касаційної інстанції зауважує, що відповідно до положень частини 2 статті 315 ГПК у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.
Отже, відповідні висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 916/4693/15 вплинуть на оцінку апеляційним судом правомірності рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі  № 922/4106/16 та вирішення спору по суті.
З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі № 922/4106/16.
Згідно з частиною 3 статті 304 ГПК касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК,  переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що доводи, викладені позивачем у касаційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновок суду апеляційної інстанції щодо зупинення провадження у цій справі, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 922/4106/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І.С. Берднік

Судді:          В.Г. Суховий

                                                                                                                    Ю.Я. Чумак