ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/76/20 Справа № 201/12407/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року, якою: 
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером ТОВ "Альфагаз", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
       за участю:
       особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
       адвоката - Мисечко К.О.,
       
В С Т А Н О В И В : 
       Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року,  ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.
       Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року о 08 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Шкода», н/з НОМЕР_1 , рухався на 341 км. а/ш М 18 «Харків-Сімферополь», перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Зазначає, що справу було розглянуто без його виклику. 
       В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначив, що 13.12.2019 року була надана заява до суду про відкладання засідання в зв`язку з тим, що апелянт перебував на лікарняному з захворюванням на грип. Лікарняний ще раніше був наданий до суду. Зазначає, що не міг з об`єктивних умов з`явитися до суду, про дату наступного слухання справи не був повідомлений ні повісткою, ні смс повідомленням, тому був позбавлений можливості давати пояснення, звернутися до суду з клопотанням та звернутися до адвокатської допомоги, що на його думку порушило його право на захист.
       Вказує, що висновок нарколога, на який посилається суд першої інстанції є суперечливим, не зазначено, яку саме наркотичну речовину було знайдено в його крові, не проводилось дослідження взагалі.
       Зазначив, що не відмовлявся від проходження медичного обстеження, надав пояснення працівникам поліції, що напередодні курив кальян, та був впевнений, що ніяких заборонених речовин у ньому немає. 
       Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його адвокат Мисечко К.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону місцевим судом під час її розгляду були дотримані. 
Зокрема, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали, відеоматеріали, допитав свідка, надав оцінку доводам правопорушника та його захисника та дійшов правильного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Вина  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9"а" Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 061058 від 17 жовтня 2019 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року о 08 годині 35 хвилин, керував автомобілем «Шкода», н/з НОМЕР_1 , та рухався на 341 км. а/ш М 18 «Харків-Сімферополь», перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України;
- рапортом інспектора СРПП Васильківського ВП Пріль О.А., в якому останній доповідає, що під час несення ним служби був зупинений автомобіль «Шкода», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Водієві було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного обстеження на стан сп`яніння, на що останній погодився. під час проходження медичного огляду у водія ОСОБА_1 встановлено стан наркотичного сп`яніння, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення, посвідчення водія ВВТ 793352 вилучено та видано тимчасовий дозвіл НОМЕР_2 ;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 060484 від 17 жовтня 2019 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , що стало причиною зупинки транспортного засобу, керованого останнім, за порушення правил дорожнього руху;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують угаву та швидкість реакції № 50 від 09 години 37 хвилин 17 жовтня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.
Під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції було задоволено клопотання адвоката Мисечко К.О. про витребування доказів з КУ "Васильківська центральна районна лікарня" Васильківської районної ради Запорізької області. 
Відповідно до наданої відповіді від 24.01.2020 р. Вих. №93, гр. ОСОБА_1 був доставлений 17.10.2019 року о 09 годині 24 хвилин до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 був направлений до клініко-діагностичної лабораторії для проведення лабораторного дослідження на виявлення чи уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння. В результаті дослідження в біологічному середовищі виявлено маріхуану. Також на підтвердження інформації надано оригінали результатів медичного обстеження ОСОБА_1 акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 17.10.2019 №50; направлення на токсикологічне дослідження від 17.10.2019 року; копію журналу реєстрації досліджень зразків біологічного матеріалу в лабораторії. 
Дослідженні в суді апеляційної інстанції надані докази, підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9"а" Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції. 
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9"а" Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження медичного обстеження на встановлення стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а не за відмову у проходженні медичного обстеження на стан сп`яніння.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. 
За таких обставин, постанова судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року відносно  ОСОБА_1 –  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                           О.Ю. Іванченко