Ухвала
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/2265/17
 
провадження № 61-27989св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора,
 
розглянув клопотання Тимошенко-Громніцької Тамари Павлівни, поданим адвокатом Андрощук Сергієм Васильовичем,  про розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 , подану адвокатом Андрощук Сергієм Васильовичем, на постанову Апеляційного суду міста Києва                           від 13 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ? П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, визнання недійсним свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
за участю  ОСОБА_2 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 13 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.
 
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, видане 17 лютого 2017 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О. В. та зареєстроване в реєстрі за № 9-68, на ім`я ОСОБА_2 в частині 330/400 частин квартири АДРЕСА_1 та вважати, що ОСОБА_2 , як пережившому з подружжя, після смерті                       ОСОБА_3 належить 70/400 частин квартири АДРЕСА_2 .
 
Скасовано державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1175787480000) на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , проведену державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О. В. 17 лютого                     2017 року, номер запису про право власності: 19070685, на ім`я ОСОБА_2 .
 
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 видане 17 лютого 2017 року державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О. В. та зареєстроване в реєстрі за № 9-70, на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
 
Скасовано державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1175787480000) на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , проведену державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О. В. 17 лютого                    2017 року, номер запису про право власності: 19074391, на ім`я ОСОБА_2 .
 
Визнано в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 330/400 частин квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованому Українською біржею «Десятинна» 02 червня 1995 року, реєстраційний номер: 1/3355-3200 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації                       22 червня 1995 року, реєстр № 539, в рівних долях за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тобто по 165/400 частин квартири, за кожним. 
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1                      11 000,00 грн витрат на правову допомогу. 
 
18 травня 2018 року ОСОБА_2 , через свого представника-адвоката Андрощука С. І., подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 березня 2018 року та залишити в силі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
 
05 лютого 2020 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Андрощуком С. І., подано клопотання про розгляд касаційної скарги за участі ОСОБА_2 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Деснянського районного суду міста Києва.
 
Зупинено виконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 13 березня 2018 року до закінчення касаційного провадження.
 
У травні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Колегія суддів Верховного Суду вивчивши заявлене  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання, дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав. 
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні. 
 
Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , поданим адвокатом Андрощук Сергієм Васильовичем,  про розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 , подану адвокатом Андрощук Сергієм Васильовичем, на постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ? П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту, визнання недійсним свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, за участю ОСОБА_2 - відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков      А. Ю. Зайцев      	
 	В. М. Коротун     В. П. Курило