Ухвала         
 
11 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 556/1919/15-ц
провадження № 61-224ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Рівненської обласної державної адміністрації, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, Старорафалівська сільська рада Володимирецького району, про визнання недійсними розпорядження, договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 27 грудня 2019 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.
 
На підставі касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 15 жовтня 2019 року (дата складення повного судового рішення - 21 жовтня 2019 року). Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 27 грудня 2019 року, що підтверджується відповідною відміткою на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 20 листопада 2019 року.
 
У клопотанні, яке додано до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що: у судовому засіданні 15 жовтня 2019 року була відсутня; судового рішення не отримувала; доступу до мережі Інтернет не має та не вміє ним користуватися в силу свого віку; про оскаржену постанову дізналася лише 17 грудня 2019 року від ОСОБА_2 , який і надав ОСОБА_1 копію постанови; обізнаність про зміст постанови дає можливість викласти та обґрунтувати касаційну скаргу. На підтвердження указаних обставин надає заяву ОСОБА_2 від 26 грудня 2019 року, у якій він повідомляє, що 17 грудня 2019 року повідомив ОСОБА_1 про зміст постанови Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року та на прохання надав їй свою копію, яку отримав з апеляційного суду.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
 
Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 
не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (довідка суду, копії матеріалів справи, тощо).
 
На підставі викладеного, згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.
 
Окрім цього, в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви - грудень 2015 року) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.
 
За змістом частинитретьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми. 
 
Таким чином, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, за подання касаційної скарги розмір судового збору становить2 923,20 грн (487,20 грн * 200% * 3 вимоги немайнового характеру).
 
ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі  974,40 грн (квитанція № 0.0.1567730687.1 від 27 грудня 2019 року).
 
Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 948,80 грн (2 923,20 грн - 974,40 грн). 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897 , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишити без руху.
 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                               В. І. Крат