ПОСТАНОВА 
Іменем України

29 січня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 384/342/19
провадження № 22-ц/4809/161/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді: Дуковського О.Л. 
суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.
з участю секретаря: Демешко Л.В. 
Учасники справи:
позивач:  ОСОБА_1 ;
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року, у складі головуючого судді Галицького В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом,- 

В С Т А Н О В И В:

       У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на спадкування зі спадкоємцями першої черги та визнання права власності в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Осички, Вільшанського району, Кіровоградської області, померла бабуся позивача ОСОБА_6 .
Після смерті бабусі відкрилася спадщина, до складу якої входили зокрема земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані на території Вільшанської селищної ради кадастровий номер 3524355100:03:000:0138 площею 4,77 га. та кадастровий номер 3524355100:03:000:0083 площею 5,24 га.. 
Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не складала.
Позивач вказувала, що вона, як онука покійної ОСОБА_6 є спадкоємцем за законом п`ятої черги, постійно проживала з нею на момент її смерті та не заявляла про відмову від спадщини, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Вважала себе такою, що прийняла спадщину після її смерті.
У зв`язку з цим, в квітні 2019 року позивач звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Кіровоградської області Науменка Ф.С..
Нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав відсутності відомостей про фактичне прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_6 , а також нотаріус послався на ту обставину, що станом на дату її звернення до нотаріуса, ним вже було видані свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Внаслідок чого позивачці рекомендовано звернутися до суду. 
Окрім цього, ОСОБА_1 зазначала, що проживала протягом тривалого часу в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області зі своєю бабусею ОСОБА_6 до дня її смерті, але у зв`язку з реєстрацією за іншою адресою ( АДРЕСА_1 ), вона позбавлена можливості надати нотаріусу відповідний документ на підтвердження факту свого проживання разом із спадкодавцем. 
Факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_6 на час відкриття спадщини підтверджують свідки. 
Крім того вказала, що у ОСОБА_6 значно почало погіршуватися здоров`я і вона почала втрачати здатність самообслуговування, потребувала сторонньої допомоги, а тому мати позивачки ОСОБА_2 переїхала з смт. Вільшанка, де вона проживала на той час, в с. Осички до ОСОБА_6 , для того щоб надавати їй необхідну допомогу та здійснювати догляд за нею.
Проте, з кінця 2015 року ОСОБА_2 сама вже мала істотні проблеми зі здоров`ям і в лютому 2016 року позивачка переїхала з м. Києва, де вона проживала на той час, до с. Осички, для того, щоб допомагати своїй матері та здійснювати догляд за бабусею, оскільки ОСОБА_2 вже не могла за станом свого здоров`я надавати допомогу ОСОБА_6 .. 
З лютого 2016 року позивачка постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та своєю бабусею ОСОБА_6 в її будинку в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області.
Саме з цього часу і до самої смерті ОСОБА_6 , усі дії, пов`язані із доглядом за нею, а також її утриманням, здійснювала саме ОСОБА_1 - з лютого 2016 року по день смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Позивачка опікувалася, матеріально підтримувала та надавала усю необхідну фізичну допомогу спадкодавцю, яка через свій похилий вік та внаслідок тяжкої хвороби перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду. 
Вважає, що існують передбачені законом підстави для визнання за нею права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги. 
Разом з тим, станом на дату звернення до суду, приватним нотаріусом вже були видані свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачам. 
Просила встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з лютого 2016 року до дня її смерті та визнати за нею право на спадкування за законом зі спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0138.
Також просила внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом виданих на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , зазначивши, що вони мають право на l/6 частку зазначеної земельної ділянки кожна. Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім`я ОСОБА_2 , зазначивши, що ОСОБА_2 має право на 1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0138.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0083 площею 5,2436 га..
Внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за законом виданих на ім`я ОСОБА_7 та  ОСОБА_3 , зазначивши, що ОСОБА_7  та ОСОБА_3 мають право на l/6 частку земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0083 кожна.
Внести зміни до свідоцтва про прав на спадщину за законом виданого на ім`я ОСОБА_2 , зазначивши, що ОСОБА_2 має право на 1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер 3524355100:03:000:0083 площею 5,2436 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Вважає, що вона довела належними та допустимими доказами факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на момент смерті та вважає доведеним те, що спадкодавець потребувала сторонньої допомоги у зв`язку із її похилим віком та станом здоров`я і таку допомогу надавала саме вона. 
Тому, відмова у задоволенні позову є необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подавали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, пояснення адвоката Юрах В.М., який представляє інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що позивачем не доведено, що вона постійно проживала із спадкодавцем з лютого 2016 року і до дня її смерті. Недоведеним залишився і факт, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем та матеріально забезпечувала його, а також суду не надано доказів того, що спадкодавець через похилий вік, або тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані. Даний факт не підтверджений свідками, які були допитані в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається,  що згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Вільшанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Осички Вільшанський район Кіровоградська область (а.с.16).
Судом першої інстанції належним чином встановлено, що ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_6 .
З довідки № 820 від 18.02.2019 виданої Вільшанською селищною радою вбачається, що до дня смерті ОСОБА_6 була зареєстрована за місцем проживання і на день смерті проживала сама, оскільки чоловік помер - 2008 році (том 1а.с.28).
В матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 71/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (том а.с.76).
Спадкова справа відкрита за заявою про прийняття спадщини, яку подала дочка спадкодавця ОСОБА_2 , та онуки спадкодавця: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (заяви від 10.05.2018 року, 14.05.2018 року №221, 233, 234), які є спадкоємцями за законом.
18.04.2019 за реєстровими №№ 270, 271 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки на ім`я ОСОБА_2 
25 квітня 2019 року за реєстровими №№ 292, 293, 294, 295 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки на ім`я ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . 
В спадковій справі на час видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеним спадкоємцям відсутні відомості про інших спадкоємців.
26 квітня 2019 року за № 173 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від ОСОБА_1 . 
ОСОБА_1  повідомлено,  що 18.04.2019 року та 25.04.2019 року спадкоємцям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_7 згідно ст.ст. 1261, 1266 ЦК України видано свідоцтва про право на спадщину за законом. В спадковій справі на час видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеним спадкоємцям відсутні відомості про інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. Крім того, в поданій заяві відсутні відомості про фактичне прийняття спадщини та відсутні відомості (документи) про підтвердження права на спадкування. Рекомендовано позивачці звернутися до суду (том 1 а.с.21).
Звернувшись із позовними вимогами позивач посилалася на те, що з лютого 2016 року вона постійно проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та своєю бабусею ОСОБА_6 в її будинку в с. Осички Вільшанського району Кіровоградської області і саме з цього часу і до самої смерті ОСОБА_6 , усі дії, пов`язані із доглядом за нею, а також її утриманням, здійснювала саме ОСОБА_1 , а саме з лютого 2016 року і по день смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог позивачем.
ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що саме позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_6 .
В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, що позивач постійно проживала із спадкодавцем з лютого 2016 року і до дня смерті спадкодавця.
Допитані свідки у суді першої інстанції не підтвердили даних фактів, їх покази є різноманітними та суперечливими. 
Також, відсутні докази про безпорадній стан спадкодавця, а медичні довідки, що містяться в матеріалах справи мають рекомендаційний статус.

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

14.02.2020 - складено постанову.

Головуючий суддя:                                                                        О.Л. Дуковський 

Судді:                                                                                                О.А. Письменний 
                                 
                                                                        О.І. Чельник