Постанова
Іменем  України 
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 367/4520/16-ц
провадження № 61-22582св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач), 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач 1 - виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області,
відповідач 2 - Служба безпеки України,
третя особа 1 - закрите акціонерне товариство «Укрбудінвест»,
третя особа 2 - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області в складі судді Чернова Д. Є. від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області в складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Кашперської Г. Ц., Кулішенка Ю. М. від 19 квітня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, Служби безпеки України про визнання рішення протиправним та ордеру недійсним.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 14 вересня 2005 року між нею та закритим акціонерним товариством «Укрбудінвест» (далі -                                       ЗАТ «Укрбудінвест») було укладено договір № 14-09/05 на пайову участь у будівництві житлового будинку, згідно якого товариство прийняло її до пайового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , методом передачі замовнику інвестицій у вигляді грошових коштів шляхом перерахування на розрахунковий  рахунок замовника. Відповідно до умов договору позивачем в період з 14 вересня 2005 року по 03 грудня 2008 року було внесено на розрахунковий рахунок ЗАТ «Укрбудінвест» грошові кошти на загальну суму 245 737,33 грн і на підставі складеного акту від 03 грудня 2008 року вона прийняла двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 68,58 кв.м. на четвертому поверсі вищезазначеного будинку. Проте рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 119/1 від 01 червня 2010 року квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_29 в будинку АДРЕСА_1 було включено до числа службових з наступним закріпленням їх за Департаментом господарського забезпечення Служби безпеки України; затверджено рішення керівництва СБУ № 4 від 03 березня 2010 року про надання службових житлових приміщень співробітникам СБУ та вирішено  видати ордери на вищезазначені квартири після надання виконавчому комітету документів та після введення в експлуатацію будинку АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що передача квартири відбулася до ведення об`єкту  будівництва в експлуатацію, з перевищенням повноважень та з порушенням її  майнових прав, ОСОБА_3 просила визнати протиправним (незаконним) рішення СБУ № 4 від 03 березня 2010 року; визнати протиправним (незаконним) рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 119/1 від 01 червня 2010  року та визнати недійсним ордер на службове жиле приміщення квартири АДРЕСА_28 , виданий ОСОБА_2 та членам його сім`ї.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня                     2016 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в позові, виходив із недоведеності заявлених вимог.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.
Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду, зазначив про те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог 10, 11, 60, 61, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, і підстави для його скасування відсутні.
 
Аргументи учасників справи
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У травні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги те, що право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникло в покупця з моменту підписання акту прийому-передачі, як це передбачено у статті 12 Закону України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва». Дії та рішення відповідачів щодо включення спірного приміщення, яке отримало статус житлового, до числа службових вчинені з порушенням статті 331 ЦК України та статті 39 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності».
Узагальнені доводи заперечень на касаційну скаргу
У червні 2017 року СБУ подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких просить зазначену касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Указує, що СБУ є добросовісним набувачем зазначеної квартири, а позовні вимоги                     ОСОБА_1 є безпідставними.
У жовтні ЗАТ «Укрбудінвест» подало до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у яких просить зазначену касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Зазначає, що правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 не провівши доплату за надлишок площі, не виконала свої зобов`язання у повному обсязі згідно договору № 14-09/15 на пайову участь у будівництві житлового будинку від 14 вересня 2005 року, а тому не набула право на передачу їй квартири значно більшої площі, а відповідно, обрала невірний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки має право вимоги лише на сплачені нею частково грошові кошти.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу                                № 367/4520/16-ц з Ірпінського міського суду Київської області.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Зазначена справа передана до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2019 року зазначену справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд установив, що 14 вересня 2005 року між ОСОБА_1 та                            ЗАТ «Укрбудінвест» було укладено договір № 14-09/05 на пайову участь у будівництві житлового будинку, згідно якого товариство прийняло її до пайового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , методом передачі замовнику інвестицій у вигляді грошових коштів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок замовника. Відповідно до умов договору позивачем в період з 14 вересня 2005 року по 13 грудня 2008 року було внесено на розрахунковий рахунок ЗАТ «Укрбудінвест» грошові кошти на загальну суму 245 737,33 грн, і на підставі складеного акту від 03 грудня 2008 року вона  прийняла площу житла АДРЕСА_2 загальною площею 68,58 кв.м. на четвертому поверсі вищезазначеного будинку, саме вартістю 245 737,33 грн.
У той же час 21 травня 2003 року між СБУ, ТОВ «Інвестиційні системи» та кооперативом «Будова-Центр-1» укладено інвестиційну угоду № 77, предметом якої є будівництво прибудови житлового будинку з підземною автостоянкою до існуючого будинку гуртожитку із реконструкцією гуртожитку під житло по АДРЕСА_5 . На підставі пункту 3.4.5 вказаної інвестиційної угоди 26 травня 2006 року укладено додаткову угоду № 5. Згідно із пунктом 3 зазначеної додаткової угоди сторони виклавши в новій редакції пункт 2.4 інвестиційної угоди віл 21 травня 2003 року № 77, відповідно до якої передбачено передачу СБУ квартир (майнових прав на них) в інших новобудовах, перелік яких визначається додатками № № 9, 10, 11, 12, 13 до цієї додаткової угоди. Додатком № 7 до додаткової угоди від 26 травня 2006 року № 5 було передбачено передачу ТОВ «Інвестиційні системи» до СБУ 38 квартир загальною площею 3 140,20 кв.м. (в тому числі квартир АДРЕСА_28 .
Рішенням керівництва СБУ № 4 від 03 березня 2010 року «Про надання службових жилих приміщень» надано як службове жиле приміщення спірну квартиру  ОСОБА_2 на родину із шести осіб.
Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області    № 119/1 від 01 червня 2010 року квартири АДРЕСА_1 1, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26, АДРЕСА_29 в будинку АДРЕСА_1 було включено до числа службових з наступним закріпленням їх  за Департаментом господарського забезпечення СБУ: затверджено рішення керівництва СБУ № 4 від 03 березня 2010 року «Про надання службових жилих приміщень» співробітникам СБУ та вирішено видати ордери на вищезазначені квартири після надання виконавчому комітету документів та після введення в експлуатацію будинку АДРЕСА_1 .
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                       2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня                 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Так, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18 лютого 2016 року (яке набрало законної сили) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ «Укрбудінвест», СБУ, треті особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області про зобов`язання передати у власність квартиру.
Під час розгляду судами цієї справи було встановлено, що позивачем оплачено 68,58 кв.м., частину загальної площі майнових прав на квартиру                  АДРЕСА_2 , а відповідно до даних інвентаризаційної справи, загальна площа майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 складає 73,50 кв.м., а тому позивач не провівши доплату за надлишок площі, не виконала свої зобов`язання у повному обсязі згідно договору № 14-09/15 на пайову участь у будівництві житлового будинку від 14 вересня 2005 року, а як наслідок не набула  право на передачу їй квартири більшої площі, а відповідно, обрала невірний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки має право вимоги лише на сплачені нею частково грошові кошти.
Згідно з відповіддю Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 15 квітня 2013 року, 17 червня                      2011 року зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації «Багатоквартирний будинок» за адресою: АДРЕСА_1 , замовник об`єкт містобудування ЗАТ «Укрбудінвест».
Згідно із списком інвесторів будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , інвестором квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 73,50 кв.м. зазначено СБУ.
Крім того, згідно листа керуючого санацією ЗАТ «Укрбудінвест» від 22 липня 2013 року ОСОБА_1 повідомлено, що договір на пайову участь у будівництві  житлового будинку № 14-09/05 від 14 вересня 2005 року є довгостроковим, завдає збитків ЗАТ «Укрбудінвест» через несплату нею суми інвестицій на майнові права на квартиру АДРЕСА_28 , у зв`язку із чим керуючий санацією ЗАТ «Укрбудінвест» Мілютіна Л. В. відмовилась від виконання договору № 14-09/05 від 14 вересня 2005 року про пайову участь у будівництві житлового будинку і повідомила про право вимагати в установленому порядку відшкодування збитків, які виникли у зв`язку з відмовою позивача від виконання договору.
Згідно із статтею 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Звернувшись до суду з позовом, позивач просила визнати протиправним (незаконним) рішення СБУ; визнати протиправним (незаконним) рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області та визнати недійсним ордер на службове жиле приміщення виданий ОСОБА_2 та членам його сім`ї.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди дійшли до правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що права позивачки порушенні внаслідок прийняття зазначених рішень та видачею ордеру на службове жиле приміщення, с огляду на відсутність доведеності права позивачки на спірну квартиру. 
Вирішуючи спір суди попередніх інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судами, правильно встановивши усі обставини справи, дійшли до обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог про порушення її прав саме відповідачами по справі з огляду на те, що позивач не набула у встановленому законом та договором порядку права власності або іншого речового права на спірну квартиру, оскільки не здійснила всіх дій, необхідних для придбання майнових прав на цей об`єкт, що було встановлено відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили.
Разом із тим, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення на підставі статей 625, 653 ЦК України із позовом про відшкодування завданих їй збитків, або у відповідності із положеннями пункту 4.1.1 вищевказаного договору позивач у разі недофінансування обраної квартири має право обрати іншу квартиру в даному житловому будинку.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	С. Ю. Бурлаков	
 	А. Ю. Зайцев	
 	В. М. Коротун	
 	В. П. Курило