Номер провадження: 22-ц/813/2184/20 
Номер справи місцевого суду: 493/1859/16-ц
Головуючий у першій інстанції Тітов Т.П.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року                                                                  м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Князюка О. В.,
суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засіданя - Віцько А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И Л А:

       Описова частина

07.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на його користь грошові кошти у розмірі 84 457 грн. в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 .
Разом із позовною заявою позивачем надано до суду клопотання про забезпечення позову.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 15.12.2016 року заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено.
Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 на суму, що не перевищує 84 457 грн., а саме:
-Ѕ частина нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ;
-житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ;
-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .
10.05.2017 року Балтським районним судом Одеської області за результатами розгляду справи було ухвалено рішення, яким позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задоволено в повному обсязі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 25 000, 00 грн., в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних від простроченої суми у розмірі 2727,00 грн. та витрати від інфляції в розмірі 27830,82 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1496,24 грн.
Не погоджуючись із ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 15.12.2016 року про забезпечення позову, відповідач ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 15.12.2016 року - скасувати, та постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі.
В апеляційній скарзі апелянт, обгрунтовуючи свої вимоги, наводить наступні доводи.
Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржувану ухвалу наклав арешт на майно загальна вартість якого складає 1 792 969 грн. при заявлених позовних вимогах про стягнення 84 457 грн., що не є співмірним та грубо порушує вимоги ч. 3 ст.152 ЦПК України.
В обгрунтування своїх доводів апелянт також посилається на дані звітів про незалежну оцінку майна від 13.11.2017 року, виконаних СПД ОСОБА_5 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №345/15 виданий ФДМ України 30.04.2015 року.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України.

       Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України,   вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
На підставі п.1 ч.1ст. 152 УПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших
Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Підстави забезпечення позову необхідно доводити документально, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що предмет позову, може бути знищеним на момент виконання рішення.
Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову Балтський районний суд Одеської області виходив із міркувань, що доводи заявника про існування ризиків невиконання судовго рішення є обгрунтованими.
Апелянт, вважаючи висновок суду таким що не відповідає обставинам справи, посилається на те що застосовані заходи забезпечення позову не є співмірними, оскільки вартість майна, на яке накладено арешт, складає 1 792 969 грн., тоді як заявлені позовні вимоги становлять 84 457 грн.
Апеляційний суд вважає такі доводи апеляційної скарги необгрунтованими у зв`язку з тим, що звіти про незалежну оцінку майна, якими встановлено вартість майна у сумі 1 792 969 грн. та на які посилається апелянт, були виконані 13.11.2017 року, тобто після винесення ухвали про забезпечення позову від 15.12.2016 року та ухвалення у справі рішення від 10.05.2017 року.
Таким чином, на момент винесення ухвали про забезпечення позову суду першої інстанції не могло бути відомо про заявлену в апеляційній скарзі вартість майна відповідачів, що свідчить про дотримання норм процесуального права судом першої інстанції при вживанні заходів забезпечення позову.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що порядок скасування заходів забезпечення позову урегульовано ст. 158 ЦПК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, учасник справи може звернутися до суду з вмотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Таке клопотання розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, колегія судів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Балтського районного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року - залишенню без змін.

       Резолютивна частина

       На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року - залишити без змін.
Роз`яснити апелянту право звернутися до суду першої інстанції із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 15 грудня 2016 року, в порядку передбаченому ст.158 ЦПК України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2020 року.

Судді
Одеського апеляційного суду: О.В. Князюк

С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе