КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 Справа №33/824/206/2020                                                                        Постанова винесена суддею Хрипун С.В.
 Категорія: ч. 1 ст. 164-14 КУпАП              

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
23 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута                 до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 та захисників                  Круглія М.Ю . і Нагорного А.А., розглянувши клопотання 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною  освітою, вдівця, працюючого начальником господарського відділу  в відділі освіти Києво-Святошинської РДА, ПІН НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
 
про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді  Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня                         2019 року,
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Києво-Святошинськогорайонного суду Київської області від 04 жовтня 2019 рокуОСОБА_1 визнано винним                            у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                 11 900 грн. 
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                     384 грн. 20 коп. 
 
            Згідно з постановою судді, 07.08.2019 року при здійсненні, відповідно до статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ (далі Закон № 922-VІІІ) моніторингу закупівлі робіт з капітального ремонту транспортного засобу (за кодом ДК 021:2015:50100000-6 - Послуги з ремонту, технічного обслуговування транспортних засобів і супутнього обладнання та супутні послуги), проведеної відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації (далі - Замовник) (інформацію про закупівлю опубліковано в електронній системі закупівель за номером                                                 ID: UА-2019-05-23-000294-b), висновок про результати моніторингу закупівлі від 19.06.2019 № 183, та розташованого за адресою вул. Б. Хмельницького,              57-А, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, було виявлено, що тендерним комітетом відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації (місце знаходження юридичної особи                     вул. Б. Хмельницького, 57-А, м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область), членом якого працює ОСОБА_1 , порушено п. 1 частини II Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17 березня                     2016 року № 454, в частині визначення предмету закупівлі не за показником четвертої цифри Словника та порушено вимоги частини сьомої статті 2 Закону № 922-VІІІ, якою забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                        ст. 164-14  КУпАП.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду                              незаконною, винесеною з порушенням норм КУпАП, що призвело до прийняття помилкового рішення, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
Також  ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що судом було розглянуто справу у його відсутності при тому, що він не був повідомлений про місце і час розгляду справи, ніяких повісток з суду не отримував, і посилання суду у постанові на направлення на його адресу повістки не є належним доказом сповіщення його, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи, адже будь-які повідомлення про вручення йому повістки у суді відсутні, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень 13.11.2019 року та в той же день, звернувшись до суду першої інстанції із відповідною заявою, отримав її копію, тому був позбавлений можливості її оскарження в строки, передбачені ст. 294 КУпАП.
 
В судовому засіданні ОСОБА_1 просив прийняти до розгляду його апеляційну скаргу, поновивши строк на її подачу. При цьому ОСОБА_1  пояснив, що ніякого запрошення до суду він не отримував, а лише в листопаді 2019 року дізнався про постанову суду і отримав її копію, а якби була надіслана йому якась повістка з суду, то він би її отримав, оскільки проживає у гуртожитку, де всю пошту приносять коменданту, тому повістка до гуртожитку не надходила, а можливо повернулася до суду з поштового відділення. При цьому зазначив, що він був обізнаний про складання стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, але не був зацікавлений ховатися від суду, а чекав виклику до суду, так як не знав, до кого треба звертатися в суді, щоб щось з`ясувати по даних протоколах.
 
Захисник Круглій М.Ю. у судовому засіданні підтримав клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказаних в ньому підстав, зазначивши, що  ОСОБА_1  не отримував повістки в суд та не ухилявся від явки до суду, але належним чином повідомлений не був. При цьому зазначив, що підстав у ОСОБА_1  не з`являтися до суду не було, так як він не винен в адміністративному правопорушенні. Крім того, зазначив, що було складено протоколи близько на вісьмох осіб і жоден з них не отримав повістки.
  
Захисник Нагорний А.А. у судовому засіданні підтримав клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказаних в ньому підстав, зазначивши, що ОСОБА_1 працює у Києво-Святошинському відділі освіти, є відповідальною особою, і не зацікавлений в неотриманні повістки до суду. Має місце якась помилка пошти, тому є всі підстави для поновлення строку.
 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисників Круглія М.Ю. і Нагорного А.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
 
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП,  постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
 
Постанова судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_1 була винесена 04 жовтня 2019 року.
 
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав лише 15 листопада 2019 року, згідно поштового штемпелю, тобто з пропуском встановленого законом                    10-денного строку на апеляційне оскарження.
 
Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду                       м. Києва від 04 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції. 
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що справа призначалася до розгляду на 10.09.2019 року та 04.10.2019 року, про що  ОСОБА_1 повідомлявся судовими повістками (а.с. 28, 31) направленими на його адресу,      яку він підтвердив своїм підписом при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1-2).
Проте,  ОСОБА_1 жодного разу у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав,а тому суд,  розцінивши таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 як затягування розгляду справи, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП.
При цьому відсутність в матеріалах провадження зворотнього  повідомлення про отримання  ОСОБА_1 судових повісток про виклик у судові засідання, із зазначенням причини невручення, не вказує про те, що вони судом на його адресу не направлялись, як про те зазначає апелянт, з огляду на наступне.
Так, з матеріалів провадження слідує, що судова повістка про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 10.09.2019 року була повернута за закінченням терміну зберігання (а.с. 29, 30), що в цілому свідчить про те, що                   ОСОБА_1 байдуже поставився до забезпечення можливості його належного повідомлення про розгляд справи судом, оскільки мав можливість отримати судову повістку про виклик у відповідне судове засідання, проте взагалі її не отримав виключно з власного волевиявлення, що небезпідставно створює передумови для висновку про таке його відношення і до отримання інших судових повідомлень, а відтак, і неналежну процесуальну поведінку та зловживання наданими правами.
             
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що  ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 07 серпня 2019 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.
 
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).
 
За таких обставин, відсутні підстави для поновлення  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається,                з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.
 
          Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
 
Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 .
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
        Відмовити  ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП відносно  ОСОБА_1 .
        Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
 
         Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

                Суддя 
                 Київського апеляційного суду                                              Горб І.М.