Ухвала    
16 січня 2020 року
м. Київ
справа № 314/1764/14
провадження № 61-552 ск 20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, боржник - ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок та стягнення суми боргу, з урахуванням встановлених індексів інфляції,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Вільнянського районного суду від 04 червня 2014 року позов ОСОБА_1 про перерахунок та стягнення суми боргу, з урахуванням встановлених індексів інфляції задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 27 528 грн 71 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Вільнянського міськрайонного суду Запорізької області                        від 09 вересня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії Вільнянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишено без задоволення. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Вільнянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 вересня       2019 року залишено без змін.
У січні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її скаргу у повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 
1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
У вказаній справі ціна позову становить 27 528 грн 71 коп., яка станом 
на 1 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн).
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом            в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Посилаючись на вищезазначені норми процесуального закону, ОСОБА_1 разом з тим не додала до касаційної скарги доказів, які б їх підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції, оскільки судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної карги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services 
v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, боржник - ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерахунок та стягнення суми боргу, з урахуванням встановлених індексів інфляції відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                                                                    С. Ф. Хопта