ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 595/1785/17	Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б. 	
Провадження № 33/817/45/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія -  ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року,
ВстановиВ:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста (600) неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 грудня 2019 року Тернопільським апеляційним судом прийнята постанова, відповідно до якої у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 Пасічника А.З. про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови місцевого суду відмовлено у зв"язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Зокрема, апеляційний суд у своїй постанові зазначив, що апеляційна скарга на рішення суду подане через майже 2 роки з дня винесення постанови, при цьому ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні місцевого суду та надавав пояснення.
14 січня 2020 року до Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_1 повторно надіслав апеляційну скаргу із наведенням у ній тих же підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.
Окрім того зазначив, що штраф, призначений місцевим судом за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, він оплатив, однак право керування транспортними засобами у нього не вилучали, оскільки таких не було. 20 листопада 2019 року він звернувся у РСЦ в Тернопільській області з метою отримання посвідчення водія категорії С, проте йому було відмовлено, у зв"язку з виконанням оскаржуваної постанови.
Проаналізувавши матеріали справи, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 фактично повторно звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вже було предметом судового розгляду судом апеляційної інстанції та постановою від 20 грудня 2019 року йому було відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження, оскільки останнім було порушено вимоги ст.294 КУпАП при зверненні до апеляційного суду, а тому вважаю, що вказану апеляційну скаргу слід повернути апелянту.
Прийшовши до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року від 16.06.2005 року у справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
В повторній апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і не обґрунтовані відповідними правовими нормами КУпАП.
За таких умов, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними, оскільки на теперішній час існує судове рішення апеляційного суду, яким ОСОБА_1 відмовлено в поновлені строку на апеляційне оскарження і зазначене рішення апеляційного суду є остаточним та перегляду у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги, суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.
Кодексом України про адміністративні правопорушення процедура оскарження чи перегляду рішення суду апеляційної інстанції не передбачена. Системний аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок, що повторне звернення з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі прийняття рішення за такою скаргою та клопотанням, без існування обставин значного та непереборного характеру, не передбачено законом.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки судді при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону, апеляційний суд позбавлений законних підстав для повторного розгляду питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду за аналогічними обставинами, а тому повторна апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягають поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 7, 293, 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис