ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/122/20 Справа № 204/7109/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

18 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 30 вересня 2019 року о 01 год. 33 хв. в м. Дніпрі, вул. Робоча, буд. 154/1 керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову скасувати, та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що інспектором поліції та судом було порушено його право на захист, так як він неодноразово, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, заявляв про бажання скористатися правовою допомогою та просив надати йому захисника. Разом з цим, ОСОБА_1 , зазначає, що інспектором було відмовлено у його проханні пройти експертизу в закладі охорони здоров`я та в матеріалах справи відсутня належно оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. Також, на його думку, поліцейськими, не було дотримано вимог щодо оформлення матеріалів адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що судом належним чином не проаналізовано відео з нагрудних камер співробітників поліції та не надано належної оцінки тому, що поліцейськими було введено його в оману. При цьому, апелянт звертає увагу, на те, що суддею було проігноровано факт хвороби його захисника, про що той заздалегідь повідомив суд та було направлено запит про призначення адвоката в інший центр, який не має права на призначення адвокатів по цій справі, та всупереч його твердження про бажання мати адвоката, справу було розглянуто без такого, чи порушено право на захист. Також, на його думку, при призначенні йому стягнення, суд, не в повній мірі з`ясував обставини справи, та не враховано його особу, ступінь вини та інші обставини.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Романцова М.В., які підтримали скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов суд дійшов такого висновку.
Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
З матеріалів справи видно, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 з огляду на таке.
Справа щодо ОСОБА_1 була розглянута за відсутністю адвоката Романцова М.В., який надавав правову допомогу за призначенням та подавав заяву про відкладення розгляду справи, але суд не звернув уваги на ці обставини та розглянув справу за відсутністю захисника, незважаючи на заяву адвоката й заяву ОСОБА_1 про не бажання змінювати адвоката та розглядати справу без захисника, чим порушив право ОСОБА_1 на захист, передбачене ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ОБ № 134387 від 30 вересня 2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.
Щодо доводів апелянта про причини його відмови від проходження огляду, то вони не заслуговують на увагу, як такі, що не є поважними.
Посилання ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції також не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають доказам у справі.
Матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп"яніння у встановленому законом порядку.
Між тим,  ОСОБА_1  від виконання законних вимог працівників поліції відмовився, що засвідчили у своїх поясненнях свідки й ці обставини не були спростовані під час апеляційного розгляду. 
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що йому не було видано направлення на проходження медичного огляду, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи взагалі відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З огляду на викладені обставини, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.
Разом із цим, скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська  від 28 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -   скасувати.
Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
       
       Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко