Справа № 748/2850/19 	Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П. 	
Провадження № 33/4823/40/20 	  	
Категорія - ст. 130 ч.4 КУпАП                                 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого – судді  Демченка О.В.,
Захисника – адвоката Дубовик Н.М.,
особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката Дубовик Н.М. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2020 року, 

                                          в с т а н о в и в:

Вказаною постановою,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, працює торговим представником ТОВ «Елеюс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 27 жовтня 2019 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Н. Яриловичі, 172 км, під час керування транспортним засобом автомобілем Chery Amulet А15 д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3 б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, небезпечно змінив напрямок руху, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини, де здійснив перекидання, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, постраждалих не має. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Крім того, ОСОБА_1 27 жовтня 2019 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, 172 км, будучи водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вжив алкогольні напої (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП.
Оскаржуючи постанову місцевого суду, адвокат Дубовик Н.М. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі за ч.4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт зазначає про відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. Вважає дії працівників поліції такими, що суперечать вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Заслухавши доводи адвоката Дубовик Н.М., яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, думку особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, яка заперечувала свою вину щодо вживання алкоголю після ДТП, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду, та співставивши із доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок районного суду про наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124, КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.
Твердження автора скарги про те, що діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими та оціненими місцевим судом доказами, якими обґрунтоване рішення та які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:
- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 381602 від 27 жовтня 2019 року згідно з яким, ОСОБА_1 , в порушення п.2.10 "є" ПДР, вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 жовтня 2019 о 16-00 годині, за його участю на транспортному засобі Chery Amulet А15 д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Н. Яриловичі 172 км. Особистими поясненнями водія, в цьому протоколі, що засвідчені його підписом, а саме: «Після ДТП мав стрес, після чого випив алкоголь». (а.с.23);
- власноруч написаними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , доданими до матеріалів адміністративного провадженні, з яких слідує, що водій після ДТП вжив 1,5 л пива (а.с. 26);
- даними з висновку №670/260 від 27 жовтня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у гр. ОСОБА_1 , 1984 року народження, стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.25), згідно яких вказаний вище громадянин перебуває в стані алкогольного сп`яніння; даними з Акту огляду №670/260 від 27 жовтня 2019 року з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого описаний детальний зовнішній огляд особи та зафіксована відмова від продуття приладу «Драгер», а також засвідчений підписом лікаря, який проводив огляд, висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.62);
- даними переглянутого відеозапису, що наданий інспектором поліції Полоз ОСОБА_2 для долучення до матеріалів справи, згідно якого на зауваження інспектора про наявність ознак алкогольного сп`яніння, громадянин ОСОБА_1 пояснив, що вжив алкоголь після ДТП та додатково уточнив, де він його придбав, перебуваючи в полі поза межами населених пунктів (а.с.51);
- поясненнями інспектора СРПП ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Цимбань Я.О., допитаного в місцевому суді, яких підтвердив наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія та вказав, що адмінпротокол за ч.4 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено з урахуванням пояснень самого ОСОБА_1 , який зазначив, що вжив алкоголь після ДТП.
За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що пояснення інспектора поліції, дані ним в суді першої інстанції, обставини зафіксовані ним в протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснення самої особи, що притягнута до відповідальності, надані безпосередньо на місці події цілком узгоджуються з відеозаписом, долученим до матеріалів справи працівником поліції, який був переглянутий в суді апеляційної інстанції, а тому висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП є правильним та обґрунтованим з посиланням на відповідні докази. 
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вживанні алкогольних напоїв після вчинення ДТП при обставинах, встановлених постановою місцевого суду, та порушенні ним вимог п. 2.10 є) ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. 
Доводи адвоката про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки спростовуються вищевказаними доказами.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП, а також вказаних захисником інструкції щодо порядку огляду та складання протоколу, оскільки ОСОБА_1 не тільки не заперечував факту вживання алкоголю після скоєння ДТП, а сам повідомив таку інформацію, що з урахування ознак алкогольного сп`яніння встановлених повноважною особою, якою є інспектор патрульної поліції, цілком відповідає матеріалам справи.
Посилання адвоката про залишення поза увагою суду порушення прав ОСОБА_1 інспекторами поліції при складанні протоколу, а саме не роз`яснення змісту положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не відповідає дійсності. Перевіривши ці твердження суд підставно вказав, що про роз`яснення прав особі свідчить його особистий підпис. І з таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки офіційний документ, яким є протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язків, і жодних зауважень з даного приводу не було вказано ні в самому протоколі, ні в письмових поясненнях водія. 
Покликання захисника про порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння… в частині незастосування спеціальних технічних засобів за допомогою яких проводиться огляд на стан сп`яніння та проведення такого огляду в присутності двох свідків є нічим іншим як моделювання адвокатом ситуації за ідеальних умов, проте апелянт залишає поза увагою, що дані події мали місце поза межами населених пунктів і особа була доставлена на освідування в медичний заклад, де йому було запропоновано продуття приладу «Драгер», проте ОСОБА_1 самостійно відмовився від тестування за допомогою спеціального приладу, в даному випадку «Драгер» та від здачі біологічних зразків, що зафіксовано в акті огляду. Тобто, таку позицію сторони захисту апеляційний суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання апеляційного суду такі порушення, про які йде мова в апеляційній скарзі, з урахуванням диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП та вказаних вище доказів, не є підставою для закриття провадження.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 в стані стресу давав поліцейським такі пояснення з приводу вживання алкоголю після ДТП, а потім усвідомивши свою помилку, пояснив суду що вживав пиво до дорожньо-транспортної пригоди, про що вказує і свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною водія, апеляційним судом відхиляються.  Навпаки, в даній ситуації ці показання є такими, що в черговий раз доводять факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи ці обставини, дії працівників поліції щодо складанню протоколу є такими що цілком відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах провадження.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Доводи апелянта про допущену неповноту судового розгляду судом першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.
Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне з числа вчинених правопорушень в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування та закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, як про це ставить вимогу захисник в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -                                         

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дубовик Н.М. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко