УХВАЛА
 
31 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 642/4229/17
провадження № 51-26 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судах першої  й апеляційної інстанцій, на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та  ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Прокурор звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 13 січня 2020 року касаційну скаргу прокурора було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. У рішенні Суду також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 424 КПК суд касаційної інстанції перевіряє оскаржений вирок після його перегляду в апеляційному порядку. 
Отже, оспорюючи вирок скаржник має навести правове обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції.
Однак при повторному зверненні до Суду прокурор залишив поза увагою зазначене і не дотримався приписів ст. 427 КПК. 
Зокрема, попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, в поданій новій скарзі знову не наведено обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваної ухвали на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на статті 404, 413, 415, 419 вказаного Кодексу. При цьому не зазначено, яких саме доводів прокурора не було розглянуто під час здійснення апеляційного провадження і не надано відповіді у постановленому рішенні.
Також заявлена стороною обвинувачення вимога про скасування вироку та ухвали і водночас призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції суперечить зі ст. 436 КПК. 
Недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судах першої й апеляційної інстанцій, на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                              ОСОБА_3