УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
4 лютого2020 року                                                                                                        
м. Київ
справа 355/20/16  
провадження № 51-6676км18
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду  у складі:
головуючої                                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                               ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
у судовому засіданні до початку розгляду касаційної скарги прокурора на вирок Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2018 року в кримінального провадженні  щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , 
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК), 
                                                          у с т а н о в и л а:
            За вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 1 ст. 115 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, здійснення яких покладено на медичну службу кримінально-виконавчої установи, де перебуватиме засуджений.
Апеляційний суд Київської області 19 березня 2018 року скасував згаданий вирок  у частині заходу примусу й ухвалив новий, яким призначив ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК  покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Прокурор ОСОБА_7 , який брав участь у суді апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу. У ній він порушив питання про скасування на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК),вироку суду апеляційної інстанції і призначення нового розгляду в цьому суді.
Іншими учасниками кримінального провадження судові рішення щодо             ОСОБА_6 не оскаржено.
Разом із тим, до початку перегляду провадження в порядку касаційної процедури до Верховного Суду з прокуратури Київської області надійшов лист   № 05/09/4-79вих-19 від 31 жовтня 2019 року, підписаний прокурором  ОСОБА_7 , про відмову ним від своєї касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою сторони обвинувачення, перевіривши матеріали цього провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з положеннями ст. 432 КПК порядок здійснення відмови від касаційної скарги врегульовано ст. 403 вказаного Кодексу. За приписами ч. 1 цієї статті особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного розгляду.
Оскільки судові рішення щодо   ОСОБА_6 , окрім прокурора ОСОБА_7 , не було оскаржено іншими особами, касаційне провадження за касаційною скаргою зазначеного прокурора підлягає закриттю відповідно доч. 2 ст. 403 КПК.
Керуючись статтями 403, 432, 441 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7  на вирок Апеляційного суду Київської області від 19 березня2018 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
С у д д і:

    ОСОБА_2                                  ОСОБА_1                         ОСОБА_3