Справа № 447/2424/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 33/811/1260/19                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

08 січня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю адвоката Онацька Володимира Вячеславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Онацька Володимира Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1  на постанову судді Миколаївського  районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24.08.2019 о 00.38 год. керував транспортним засобом (скутером) марки "Шторм М50", по автородорозі Новий Розділ-Жидачів у смт Розділ Миколаївського району Львівської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, був доставлений у Миколаївську ЦРЛ, де теж відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5. ПДР України. Таким чином, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Онацько В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2019 року, просить таку скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема у протоколі не зазначено свідків, особи свідків не встановлені та у справі відсутні їхні пояснення.
Окрім того, зазначає, що в матеріалах справи немає направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 .
На його думку, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції 18 грудня 2019 року адвокат Онацько В.В. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.
При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.
Наведених вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при прийнятті постанови в повній мірі не дотримано, на що обґрунтовано вказується в апеляційній скарзі.
За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис знятий на місці зупинки транспортного засобу та інші матеріали справи . 
Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, був доставлений у Миколаївську ЦРЛ, де теж відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5. ПДР України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі й при цьому були присутні свідки, немає. 
Окрім того, інспектор СРПП №2 ПП Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Качмар Ю.М., який склав протокол про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначив, що свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не залучалися. 
Отже поліцейським не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку.
Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на наведене, апеляційні вимоги підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова судді - до скасування на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Онацька Володимира Вячеславовича задоволити.
Постанову судді Миколаївського районного суду м.Львова від 05 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк