ПОСТАНОВА
Іменем України

19 лютого 2020 року 
Київ
справа №155/920/17
касаційне провадження №К/9901/4190/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 (головуючий суддя: Кузьмич С.М., судді: Улицький В.З., Гулид Р.М.) у справі №155/920/17 за позовом ОСОБА_1 до Локачинського об`єднаного управління Пенсійого фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
В червні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Локачинського об`єднаного управління Пенсійого фонду України Волинської області (далі - відповідач), в якому просив:
визнати протиправною відмову відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;
зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію, як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, починаючи з 18.10.2016 та проводити її виплату в подальшому.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він відпрацював більше     20-ти років трактористом - машиністом і його діяльність була безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції в рослинництві і тваринництві. Позивач наголошує, що період його роботи на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії підтверджується документально.
Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 20.09.2017 адміністративний позов задоволено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що записами у трудовій книжці позивача, довідками та показами свідків підтверджена робота останнього трактористом-машиністом та безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві понад 20 років, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 скасовано Горохівського районного суду Волинської області від 20.09.2017 та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безпосередньої зайнятості позивача у сільськогосподарському виробництві на посаді тракториста-машиніста у період з 16.04.1980 по 31.12.1981, з 01.01.1983 по 31.12.1984, з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.01.2000 по 19.02.2002. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії на підставі пункту «в» частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII).
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить Верховний Суд скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. На обґрунтування вимог касаційної скарги вказав, що судом апеляційної інстанції неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Судом апеляційної інстанції не надано оцінки поданим позивачем документам в підтвердження його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції на посаді тракториста-машиніста понад 20 років, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2018 відкрито касаційне провадження у справі.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 03.07.2019 визначений новий склад суду.
На адресу суду касаційної інстанції від пенсійного органу надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких відповідач з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 02.03.1987 атестаційною комісією.
У жовтні 2016 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону №1788-XII. До заяви позивач надав вичерпний перелік документів.
Листом від 14.12.2016 №3157/0247 пенсійний орган повідомив позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону №1788-XII через відсутність достатнього пільгового стажу (підтверджений пільговий стаж роботи складає 14 років 03 місці 10 днів з 20 років необхідних). При цьому позивачу зараховано до пільгового стажу період його роботи на посаді тракториста-машиніста з 01.01.1982 по 31.12.1982, з 01.01.1985 по 31.12.1994 - календарно та з 01.01.1996 по 31.12.1999 - за фактичною тривалістю. До пільгового стажу не зараховано період його роботи в ПОСП «Агрофірма «Хлібороб» з 16.04.1980 по 31.12.1981, з 01.01.1983 по 31.12.1984, з 01.01.1995 по 31.12.1995, з 01.01.2000 по 19.02.2002.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Частиною третьою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058-IV) передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. 
За змістом положень пункту «в» частини першої статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №   7. Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгосп робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.
Статтею 62 Закону    №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637   затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
На підставі відомостей, зазначених у копії у трудової книжки серії НОМЕР_2 судом першої інстанції встановлено, що позивач з 16.04.1980 працював в колгоспі ім.17-го Вересня на посаді механізатора. Даний колгосп неодноразово реорганізовувався, остаточно реформовано на ПОСП Агрофірма «Хлібороб». 19.02.2002 позивача звільнено з роботи та членів господарства за згодою сторін. 
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у      тих      випадках,      коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку.
Згідно відомостей, зазначених у архівній довідці трудового архіву Горохівського району Волинської області від 11.05.2016 №208/01-28, позивач у періоди: червень 1980 року, з квітня 1981 року по грудень 2001 року, за січень, березень 2002 року проходить по книгах обліку розрахунків по оплаті праці ПОСП «Агрофірма «Хлібороб». В довідці зазначено також кількість відпрацьованих позивачем людиноднів та розмір його заробітної плати за кожний рік.
При розгляді справи судом першої інстанції також були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили той факт, що позивач більше двадцяти років працював трактористом в колгоспі, який у подальшому було перейменовано в ПОСП агрофірма «Хлібороб», що знаходиться в с. Квасів Горохівського району.
Вказані особи давали покази під присягою та були попереджені судом про кримінальну відповідальність за подання завідомо неправдивих відомостей, а тому посилання суду апеляційної інстанції на безпідставне прийняття таких показів судом першої інстанції є необґрунтованими.
Відповідно до статей 69, 70, 77 КАС України (у редакції чинній на момент вирішення справи) показання свідка є джерелом доказів, тобто фактичними даними, на підставі яких суд встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Показання свідка - це один із найважливіших засобів доказування в адміністративному процесі, з якого суд отримує відомості про обставини справи.
Отже зазначеною інформацією підтверджується, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі і його стаж роботи тракториста-машиніста складає більше 20 років при загальному стажі 26 років 9 місяців і 21 день, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача достатнього пільгового стажу для призначення пенсії на підставі пункту «в» частини першої статті 13 Закону №1788-XII.
Судом апеляційної інстанції правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності у позивача достатнього трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах не спростована.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, а суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 352, 355, 356 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №155/920/17 скасувати.
Постанову Горохівського районного суду Волинської області від 20.09.2017 у справі №155/920/17 залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                      С. М. Чиркін
                                                                                     А. А. Єзеров                                                                                                      
                                                                                               В. М. Шарапа