ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/2140/19
Головуючий у першій інстанції – Ковальова Т. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/215/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  у складі:
                            головуючого судді  - Губар В.С.,
                           суддів  -  Вінгаль В.М., Кузюри Л.В., 

Позивач – ОСОБА_1 
Відповідач – ОСОБА_2 
Третя особа – ОСОБА_3 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

місце ухвалення судового рішення – м. Ніжин Чернігівської області
дата складання повного тексту судового рішення – 22 листопада 2019 року

                                 В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, після уточнення якого просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючис з дня пред`явлення позову на період її проживання з донькою з інвалідністю та опікування нею.
В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 посилалась, що з 16 листопада 1975 року по 01 липня 2017 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого мають дочку - ОСОБА_3 , яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, перебуває на «Д» обліку з 1978 року та є непрацездатною особою. 
Після розірвання шлюбу дочка-інвалід, яка потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дочка постійно потребує дороговартісного періодичного медичного обстеження та лікування, що потребує значних витрат, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ніжинської райдержадміністрації і їй призначена пенсія по ІІ групі інвалідності з дитинства безстроково. 
Позивач наголошує, що не може влаштуватися на роботу, оскільки дочка потребує постійного стороннього догляду. З 01.12.2018 по 31.05.2019 ОСОБА_1 призначено допомогу по догляду за інвалідом.
ОСОБА_1 вважає, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує, має у власності житловий будинок, транспортні засоби та земельні ділянки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки-інваліда не надає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню непрацездатну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02 травня 2019 року і на весь період проживання ОСОБА_1 з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 та піклування нею.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить сксувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції не враховано, що вимоги ОСОБА_1   про необхідність витрат на лікування, є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, яка не застосовується у випадках, коли повнолітня непрацездатна дитина потребує матеріальної допомоги відповідно до ст. 198 СК України.
Оскаржуване рішення суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у  постанові від 20.05.2019 року у справі № 731/61/18.
Судом першої інстанції не враховано, що сукупний дохід ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складає 5118 грн., а  єдиними джерелом  його доходу є пенсія за віком у розмірі 1497 грн. на місяць, тому надавати  матеріальну допомогу донці він не має можливості.

У встановлений судом строк відзиви  на апеляційну скаргу не подавались.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з наведеним, справу розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
  За правилами  ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши  матеріали цивільної  справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно із ч. 1 ст.4  ЦПК України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиню 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції, враховуючи матеріальний стан сторін, вік та стан здоров`я відповідача, наявність під його опікою брата- інваліда та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої непрацездатної дочки, яка потребує матеріальної допомоги.
З таким рішенням суду першої інстанції  погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1975 року по 01 липня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9, 10).
Від зазначеного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11).
З матеріалів справи убачаються, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю – ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Галицької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №03-23/42 від 28.01.2019 (а.с.15).
ОСОБА_3 має ІІ групу інвалідності з дитинства безстроково і є непрацездатною особою, що підтверджується довідкою МСЕ-ЧНВ № 416961 від 23.09.1998 року (а.с.14).
З довідки КНП «Ніжинський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.03.2019 року убачається, що ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в Галицькій амбулаторії ЗПСМ з приводу хронічного гастриту, ВСД по гіпотонічному типу, R+ особа. Потребує регулярного періодичного обстеження та лікування з приводу вищезгаданих захворювань. Є інвалідом ІІ групи з дитинства, безстроково. Перебуває на «Д» обліку з 1978 року (а.с.16,17).
ОСОБА_3 призначена пенсія по інвалідності з дитинства, що підтверджується копією посвідченя № 126933 (а.с. 13).
Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації від 28.02.2019 №04-14/172 ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН та з 01.12.2018 по 31.05.2019 їй призначено допомогу по догляду за інвалідом  ІІ групи ОСОБА_3 (а.с.18).
За висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідами І чи ІІ групи від 03.06.2019року,   ОСОБА_3 , 1976 року народження, проживає разом з ОСОБА_1 і за рівнем обмеження здатності контролювати свою поведінку  ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду (а.с.43). 
Доказів  того, що ОСОБА_3 не потребує  постійного стороннього догляду,  відповідачем не надано у суді першої інстанції і не представлено апеляційному суду.
Як убачається з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.09.2019 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком у розмірі 11920,27 грн за період з січня 2019 року по червень 2019 року (а.с. 61).
Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації у Чернігівської області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управління та отримує допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи і за період з березня 2019 року по серпень 2019 року нараховано та отримано 11284 грн. (а.с. 68).
Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_1 посилається на ст. ст. 88 198, 199, 200 СК України та вказує, що відповідач ОСОБА_2    має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді сплати аліментів на повнолітню непрацездатну дитину.
Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що  ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Ніжинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком у розмірі 1497 грн щомісячно за період з січня 2019 року по червень 2019 року (а.с.36). 
Згідно довідки Територіального сервісного центру 7443 від 13.06.2019 року за ОСОБА_2 зареєстрований вантажний автомобіль марки «IFA» 1977 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 16.01.2003 (а.с.40).
З довідки Міськрайонного управління у Ніжинському районі та м.Ніжині Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 03.06.2019 року убачається, що ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №184914 площею 1,4600 га, яка розташована на території Галицької сільської ради.(а.с.32-33).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що відпвідачем ОСОБА_2 не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти  у визначеному судом розмірі. 
Встановлений  судом першої інстанції  розмір аліментів у  500 грн щомісячно апеляційний суд визнає виваженим, об`єктивним і справедливим. 
Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.  
Сукупність  досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції  повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначив та надав юридичну оцінку   правовідносинам між сторонами.
Доводи апеляційної скарги  не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування  законного і обґрунтованого та справедливого судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на  правильність вирішення спору по суті.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги  без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 листопада 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і  в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                   Судді: