УХВАЛА

27 січня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.003511
адміністративне провадження №К/9901/33610/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.003511 залишено без руху. Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану, зокрема доказів, які свідчать про розмір її річного доходу за попередній календарний рік та відсутність інших джерел доходів або, що інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, або вона є одинокою матір`ю, яка утримує дитину-інваліда, чи сплатити судовий збір і надати документ про його сплату.

Окрім того, в ухвалі від 13 грудня 2019 року Суд надав оцінку доводам скаржника щодо її незадовільного майнового стану, на підтвердження якого, ОСОБА_1 надала копію протоколу №650337 від 23 квітня 2007 року про призначення допомоги інвалідам, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області. Суд зауважив, що надана скаржником копія протоколу містить інформацію про отримання нею соціальних виплат із бюджету і не є належним доказом, про її майновий стан , оскільки в ньому відсутня інформація про розмір її річного доходу за попередній календарний рік. Доказів про відсутність у ОСОБА_1 інших джерел доходів або, що інший з батьків ухиляється від сплати аліментів або вона є одинокою матір`ю суду не надано.

У встановлений судом строк на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху на адресу Верховного Суду надійшло клопотання скаржника, в якому останній зазначив, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній рік. На підтвердження незадовільного майнового стану надає копію протоколу №650337 від 23 квітня 2007 року про призначення допомоги інвалідам, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради Львівської області, згідного якого ОСОБА_1 - мати дитини-інваліда. На підставі цього протоколу просить звільнити її від сплати судового збору. Також посилається на пункт 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» вказуючи, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Розглянувши вказане клопотання, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги з огляду на таке.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір". 

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов: 

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору, є правом, а не обов`язком суду. Одночасно Суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів і такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Скаржнику необхідно було надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать про відсутність у неї джерел доходів (довідка органу Державної фіскальної служби та/або довідка органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації скаржника, що містять відповідну інформацію щодо сум нарахованих доходів). Тобто, якщо клопотання про звільнення від сплати судового збору подано у 2019 році, то до нього додаються докази щодо майнового стану сторони у 2018 році, які охоплюють період з 1 січня 2018 до 31 грудня 2018 року. Також Суд пропонував скаржнику надати докази про те, що інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, або вона є одинокою матір`ю, яка утримує дитину-інваліда або ж сплатити судовий збір і надати документ про його сплату.

Однак скаржником не надано жодного доказу, відповідно до якого суд може звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

У поданому клопотанні про звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що предметом позову у цій справі є захист соціальних прав, а тому просить звільнити її від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що з аналізу оскаржуваного судового рішення випливає, що предметом позову у цій справі є скасування постанов державного виконавця Стрийського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області і зобов`язання вчинити дії.

Тобто заявлений позов не стосується захисту соціальних прав скаржника, а тому підстави для звільнення від сплати судового збору згідно з пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник не усунув недоліки, визначені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, оскільки не підтвердив наявність обставин для звільнення її від сплати судового збору на умовах, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір». Документа про сплату судового збору скаржник також не надав.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною шостою статті 332 КАС України визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, касаційну скаргу потрібно повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанов, зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику. 

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….
Н.М. Мартинюк
Суддя Верховного Суду