ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/878/19	Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б. 	
Провадження № 33/817/21/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, що не працює, з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його представника Репехи Б.Г.,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зокрема зазначає, що всупереч ст.268 КУпАП місцевий суд, не повідомивши його належним чином про час та місце розгляду справи, розглянув її у його відсутності, чим порушив його право на захист.
Також вказує, що його права, передбачені ст.268 КУпАП, були порушені і працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення працівником поліції було порушено порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також огляду на стан алкогольного сп"яніння.
Стверджує, що даного адміністративного правопорушення він не вчиняв і вчинити не міг, оскільки за професією він тесляр по дереву і працював з різного роду розчинниками, однак спиртного не вживав.
Зазначає, що огляд на стан алкогольного сп"яніння був проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки працівник поліції повинен був запропонувати пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки в присутності двох свідків та при складеному протоколі про адміністративне правопорушення, а не через тривалий час у відділку поліції.
Також, вказує, що відповідно до п.2.6 вказаної вище Інструкції не можуть бути залучені свідки, щодо неупередженості яких є сумніви.
Стверджує, що лише після другої спроби та маніпуляцій поліцейського з приладом "Драгер" останній показав результат не на його користь.
Також, як зазначає апелянт, в порушення ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місця вчинення правопорушення та місця складення протоколу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог КУпАП, не може вважатись достатнім та належним доказом вчинення правопорушення.
Окрім того, місцевий суд при накладенні адміністративного стягнення не в повній мірі дотримався вимог ст.33-35 КУпАП, оскільки не врахував того, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався та не визнав свою вину.
Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Репехи Б .Г. , які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 19.09.2019 року 20 год. 30 хв. в смт.Козова, по вул.Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master 2.5, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора AlcotestDrager 6820. В медичний заклад їхати відмовився. 
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння. 
В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Згідно п.3 ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2019 року. поліцейським Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП у Тернопільській області щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №427456, згідно якої ОСОБА_1 керував автомобілем "Рено Мастер" д.н.з. НОМЕР_1 19 вересня 2019 року о 20.год 30 хв. в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9 "в" ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП, а тому працівники поліції мали законні підстави щодо зупинки транспортного засобу, що ними і було зроблено.
В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на технічному приладі - газоаналізаторі "DRAGER ALCOTEST" 6820, на табло якого висвітився показник - 2.06% (проміле) алкоголю в крові, відмовившись від проходження огляду на стан сп"яніння в медичному закладі, маючи таку можливість відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП, і це право йому було роз"яснено працівником поліції, що вбачається в тому числі і з перегляду долученого до протоколу відео. 
Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №046846 від 19.09.19 р., акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу "Драгер", за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 
Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 19 вересня 2019 року близько 20 год. 45 хв. по вул. Шевченка в смт. Козова ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", за результатом якого на табло висвітилось - 2.06 проміле, з чим останній погодився та відмовився проходити такий огляд у медичному закладі.
Наведені вище пояснення свідків, дані протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер" в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з результатом якого погодився та відмовився їхати в медичний заклад.
Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції, а також інші матеріали справи у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.
Тому на думку судді апеляційного суду висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які нібито можуть підтвердити той факт, що алкотестер "Драгер", за результатом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп"яніння, виявив 0% проміле, яке задоволенню, на думку судді, не підлягає, оскільки останні саме з цього приводу вже були допитані в місцевому суді, а інших підстав щодо необхідності допитати цих свідків апелянтом та його представником наведено не було.
Доводи про те, що працівники поліції не роз`яснили йому права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, також є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено, що роз"яснено його права та обов"язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, під яким він розписався, і будь-яких зауважень чи пояснень з цього приводу не заявляв.
Це ж стосується і доводів про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями ст.256 КУпАП, зокрема не зазначено місця вчинення правопорушення та місця складення протоколу, оскільки, як вбачається з його змісту, у ньому відповідно до вказаної вище статті зазначені усі необхідні дані, в тому числі місце вчинення ОСОБА_1 правопорушення та місце складення протоколу працівником поліції, а саме: вул. Шевченка в смт. Козова.
Що стосується того факту, що місцевий суд наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення без урахування вимог ст.33 КУпАП, то санкція ч.1 ст.130 КУпАП альтернативного стягнення аніж штраф у виді 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік в КУпАП не передбачає.
Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис