Справа № 465/1616/19                                Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/3381/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 
Категорія:69

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої - судді Копняк С.М.,
суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретар Юзефович Ю.І.
з участю позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Кузь В.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

       22 березня 2019 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені, вони не проживають разом та тривалий час не ведуть спільне господарство. Оскільки примирення та збереження шлюбу з відповідачкою стало неможливим, просив позов задовольнити та розірвати, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що 24 грудня 2011 року складено відповідний актовий запис № 3644.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
На зазначену ухвалу суду відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права, зокрема, на відкриття судом першої інстанції провадження у справі з порушенням правил підсудності.
На думку апелянта, судом першої інстанції не враховані положення ч. 2 ст.28 ЦПК України, якою передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров`я, чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. ОСОБА_2 зазначає, що місцем її проживання є АДРЕСА_1 , що територіально належить до Сихівського району м. Львова. Відтак позов належить розглядати в Сихівському районному суді м. Львова, а не у Франківському районному суді м. Львова. 
Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року про відкриття провадження у справі скасувати, справу направити за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступних обставин.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. 
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався. 
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.
Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
В розумінні даної норми альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) саме позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.
За приписами статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою.У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).
Звертаючись з даним позовом до суду за власним зареєстрованим місцем проживання, та місцем реєстрації відповідачки, позивач покликався на ст. 27 ЦПК України, яка регламентує, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Матеріалами справи підтверджується, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 . (а.с.11), що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Франківського районного суду м. Львова. 
До постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали від 25 квітня 2019 року, спільної заяви подружжя з питання визначення підсудності справи Сихівському районному суду м. Львова до суду не надходило.
Матеріали справи не містять жодних доказів про місце проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_1 . 
Із матеріалів справи убачається, що листування з відповідачкою ОСОБА_2 здійснювалось за зареєстрованим місцем її проживання. В усіх заявах, клопотаннях, поданих відповідачкою ОСОБА_2 , адресу свого проживання остання зазначала зареєстроване місце проживання. Аналогічно, ОСОБА_2 зазначала місце реєстрації свого проживання при укладенні договору доручення на представництво інтересів та надання правничої допомоги (правової допомоги) з адвокатом Бабух А.Б. та при оформленні апеляційної скарги. 
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
Зважаючи на норми ст. 28 ЦПК України, позов ОСОБА_1 пред`явлено з дотриманням правил підсудності, а судом першої інстанції правильно відкрито провадження у даній справі.
Таким чином, відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що справа підсудна Франківському районному суду м. Львова.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що справа не підсудна Франківському районному суду м. Львова у зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому справа повинна розглядатися у Сихівському районному суді м. Львова, колегія суддів відхиляє, оскільки, відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.
Крім того, колегія суддів відзначає, що при подачі 22 березня 2019 року позову про розірвання шлюбу до Франківського районного суду м. Львова позивач підтвердив, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.3).
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,- 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення. 
Повний текст постанови складено 10 лютого 2020 року. 

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.