21.02.20
22-ц/812/373/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 488/4445/18 
Провадження № 22-ц/812/373/20        Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.

Постанова
іменем України

21 лютого 2020 року м. Миколаїв Справа №: 488/4445/18 
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого – Самчишиної Н.В., 
суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,
за участю: представника відповідача Руденка М.А. – Руденка В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Чернявської Я.А., в приміщенні того ж суду, цього ж дня о 11 год. 40 хв., за позовом Моторного (транспортного) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, 

                                               встановила:
У жовтні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.
Позовна заява мотивована тим, що 04 жовтня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої автомобіль CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 та яким керував ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень. 
Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. 
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 52/10-17 про оцінку автомобіля CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 21 735 грн. 97 коп. 
У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 05 лютого 2018 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19 740 грн. 09 коп. Крім того, позивачем понесені витрати на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1 300 грн.
Посилаючись на те, що в добровільному порядку ОСОБА_1 , як винуватцем ДТП вказана сума не була відшкодована, МТСБУ просило стягнути з нього 19 740 грн. 09 коп. у відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, 1 300 грн. витрат на встановлення розміру збитку та збір документів та 1 762 грн. судового збору.
       Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2019 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 19 740 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1 300 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 1 762 грн.
       Рішення суду мотивовано тим, що відповідача в установленому законом порядку визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого потерпілому сплачено відповідне страхове відшкодування, яке в порядку регресу підлягає стягненню з винної особи відповідача ОСОБА_1 .
       При цьому суд першої інстанції не взяв до уваги висновок № 19-360/361 від 23 травня 2019 року експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, що був наданий представником відповідача та ставився до нього критично, оскільки експертом не проводився огляд пошкодженого автомобіля та експертне дослідження проводилось за матеріалами звіту № 52/10-17 від 21 жовтня 2017 року.
До того ж, суд вважав доведеними вимоги щодо стягнення суми в розмірі 1300 грн., сплачених витрат на встановлення збитку та збір документів, та виходив з того, що обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитків. Виконання вказаних робіт є платним та оплачується замовником.
       В апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
       Обґрунтовуючи вимоги викладенні в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що постановлене судом рішення є незаконним, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не 12 липня 1957 року, як зазначено у позові, у зв`язку з тим вважав, що відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України це було підставою для заміні первісного відповідача належним за клопотанням позивача, однак відповідного клопотання позивач суду не надав. Суд хибно розцінив, як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні ним ДТП і задоволенні позову, постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки в зазначеній постанові притягнуто іншу особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначена постанова набрала законної сили, а заява МТСБУ про виправлення описки відносно зміни дати народження ОСОБА_1 була залишена без задоволення. Суд не з`ясував тих обставин, що водій автомобіля CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 склав заяву на МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду, в якій у п. 11 зазначив, що звіт-огляд транспортного засобу замовив у ОСОБА_4 , а акт огляду транспортного засобу від 17 жовтня 2017 року проводив ОСОБА_5 . Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги висновок № 19-360/361 від 23 травня 2019 року про розмір збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля, який є більш змістовним, об`єктивним і більш переконливим. Також ОСОБА_1 вказував, що суд дійшов помилкового висновку про доведеність документального підтвердження понесених позивачем витрат по виконанню робіт із збирання документів щодо ДТП та визнання суми матеріального збитку на суму 1 300 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на необґрунтованість її доводів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, матеріали адміністративної справи № 488/3804/17 та заяви № 3-В/488/7/19, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
       Судом установлено та таке убачається з матеріалів справи, що 04 жовтня 2017 року відбулася ДТП, внаслідок якої автомобіль CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_2 та яким керував ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дата його народження зазначена 12 липня 1957 року (а.с.5).
З матеріалів адміністративної справи та розгляду заяви про виправлення описки у зазначеній вище постанові слідує, що адміністративна справа №488/3804/17 розглянута відносно відповідача. В посвідченні водія серії АВВ №841945, виданого Снігурівським МРЕО 27 травня 1986 року ОСОБА_1 дата народження зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 . Належність відповідачу цього посвідчення останній не заперечував.
За такого підстав вважати, що відповідач є неналежним та підлягав заміні в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 51 ЦПК України, немає. У зв`язку з тим, колегія суддів вважає доводи відповідача про те, що він є неналежним відповідачем та недоведеність його вини у вчиненні ДТП такими, що не заслуговують на увагу.
       Власником транспортного засобу - CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХМ395478 (а.с.9). 
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК» Провідна» згідно копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0093101 (а.с. 8).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не застрахована. В зв`язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 04 жовтня 2017 року. Вказана заява зареєстрована МТСБУ 13 жовтня 2017 року (а.с. 7 зворот).
       Відповідно до звіту спеціаліста Регіонального партнера ТОВ «Декра Експрт» ФОП ОСОБА_5 про оцінку вартості (розміру) збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу від 21 жовтня 2017 року вартість (розмір) збитку, заподіяному пошкодженням транспортного засобу автомобіля CHEVROLET LACETTI реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження, станом на дату оцінки, складає 21 735 грн. 97 коп. із включенням в розрахунок ПДВ на запасні частини, матеріали, окраски (а.с.13-14).
       Актом виконаних робіт прийнято виконання робіт за умовами договору №2016/5 від 23 лютого 2016 року щодо складання вказаного звіту, збору документів та визначено до сплати 1 300 грн. 
Відповідно до довідки МТСБУ від 26 грудня 2017 року сума, яка підлягала сплаті потерпілій ОСОБА_2 визначена в розмірі 19 740 грн. 09 коп. 
02 лютого 2017 року на підставі вказаної довідки видано наказ по МТСБУ про сплату вказаної суми, як шкоди заподіяної внаслідок ДТП ОСОБА_2 . 
Платіжним дорученням від 19 січня 2018 року МТСБУ перераховано 1 300 грн. АТ «СГ «ТАС» та платіжним дорученням від 05 лютого 2018 року 19 740 грн. 09 коп. перераховано АТ «КБ «ПриватБанк» як страхове відшкодування ОСОБА_2 на її картковий рахунок (а.с.11 -12).
       Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
       Пунктом 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) від 01 липня 2004 року встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
       Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
       Аналогічні норми містяться і в п. 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону, де зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
       Районний суд повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, доказам, які надали сторони дав належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про те, що здійснене МТСБУ відшкодування шкоди за водія транспортного засобу винуватця ДТП, а саме відповідача ОСОБА_1 , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підлягає стягненню в регресному порядку з відповідача. 
Суд правильно застосував до спірних правовідносин норми статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1191 ЦК України та стягнув з відповідача на користь МТСБУ 19 740 грн. 09 коп. заподіяних збитків та 1 300 грн. витрат на послуги встановлення розміру збитку та збір документів.
       Доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі стосовно того, що висновок експерта ОСОБА_6 № 19-360/361 від 23 травня 2019 року є більш змістовним, об`єктивним і більш переконливим, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з дослідницької частини цього висновку (на відміну від звіту №52/10-17) дослідження проводилось по наданим матеріалам звіту про оцінку та на час проведення дослідження була врахована відсутність бази цін на 2017 рік, по відкритим джерелам онлайн майданчиків, що на йому думку, дозволяло використання наявних на сьогодні цін, у визначенні приблизних цін на 2017 рік. Водночас, як вбачається з висновку спеціаліста №52/10-17 вартість запасних частин та ремонтних робіт визначено (без припущень) в цінах станом на дату оцінки 04 жовтня 2017 року, з урахуванням оглянутого ним транспортного засобу та встановлених механічних пошкоджень автомобіля потерпілого.
Саме по собі зазначення у повідомлені ОСОБА_3 про дорожно-транспортну пригоду від 06 жовтня 2017 року, що звіт – огляд він замовив у ОСОБА_7 , необґрунтованість звіту спеціаліста №52/10-17, складеного оцінщиком ФОП  ОСОБА_8 , не спростовує.
       Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з ОСОБА_1 витрат на послуги визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
       Так, згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. 
Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ.
       Згідно з пунктом 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону.
       У справі, що переглядається, установлено, що на підставі договору № 2016/5 про участь в процесі врегулювання справ щодо здійснення регламентних виплат від 23 лютого 2016 року, акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 3.1-05/45138 по справі № 45138 від 18 січня 2017 року позивач 19 січня 2018 року перерахував 1 300 грн. АТ «СГ «ТАС» в рахунок оплати його послуг, наданих згідно з умовами договору №2016/5 про участь в процесі врегулювання справ щодо здійснення регламентних виплат від 23 лютого 2016 року.
За таких обставин, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з відповідача витрат на вказані послуги у розмірі 1 300 грн.
Інших доводів на спростування висновків районного суду апеляційна скарга не містить.
Оскільки ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 січня 2020 року відповідач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2019 року залишити без змін та поновити його дію.
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                        Н.В. Самчишина

Судді:                                                        П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складений 21 лютого 2020 року.