ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 594/282/19	Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А. 	
Провадження № 22-ц/817/38/20 	Доповідач - Щавурська Н.Б.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Щавурська Н.Б. 
суддів -  Сташків Б. І., Хома М. В., 
секретаря - Сович Н.А. 
сторін - представника позивача АТ КБ “Приватбанк”
Панькова О.П., 

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2019 року, постановлене суддею Губіш О.А., у цивільній справі № 594/282/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року позивач АТ КБ “Приватбанк” звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за укладеним між ними 11.01.2010 року кредитним договором станом на 18.02.2019 року утворилася заборгованість в розмірі 65 264, 80 грн., з яких: 32 529, 40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12 355, 56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 16 395, 80 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 400 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3 084, 04 грн. - штраф (процентна складова).
Заочним рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ КБ “Приватбанк” суму заборгованості за договором від 11 січня 2010 року в розмірі 32 529 грн. 40 коп. та сплачені судові витрати в сумі 1 921 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ КБ “Приватбанк” просить скасувати рішення суду в частині суми, у стягненні якої судом відмовлено, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог жодною зі сторін не оскаржувалось, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на безпідставне неврахування судом наданих Банком належних і допустимих доказів про наявність заборгованості, зокрема, - розрахунку заборгованості, в якому вказані суми відсотків, пені та інші суми, нараховані відповідно до умов кредитного договору, які відповідачем не спростовані.
Зазначає, що ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 договору ОСОБА_1 при укладанні договору дала свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Вважає, що підписавши відповідну Анкету-заяву ОСОБА_1 тим самим приєдналася до запропонованої Банком пропозиції.
Звертає увагу, що дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, що узгоджується з ч. 2 ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Наголошує, що банк додав до позовної заяви саме ті Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, що діяли на момент укладення договору та з якими було ознайомлено ОСОБА_1 . Доказів того, що відповідача не було ознайомлено з Умовами та правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та правилами ОСОБА_1 не було надано.
Відзив від ОСОБА_1 на апеляційну скаргу АТ КБ “Приватбанк” до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні представник апелянта АТ КБ «Приватбанк» Паньков О.П. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній; просив її задовольнити. Додатково пояснив, що наявна в матеріалах справи довідка про умови кредитування від 11.01.2010 року, в якій наявний особистий підпис відповідача, містить детальну інформацію про відсотки, розмір пені і штрафів, комісій тощо, які повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, що були викладені на банківському сайті www.privatbank.ua і складають укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи неодноразово повідомленою апеляційним судом у визначений законом спосіб про день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України дає підстави провести апеляційний розгляд справи в її відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 січня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у “Приватбанку”, за умовами якої своїм підписом підтвердила, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг; вона ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що були надані для ознайомлення в письмовому вигляді, а також підтвердила факт отримання нею повної інформації про умови кредитування в “Приватбанку” (а.с. 16-17).
До анкети-заяви ОСОБА_1 банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 18-32).
За розрахунком позивача АТ КБ “Приватбанк” заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком станом на 18 лютого 2019 року становить 65 264, 80грн., з яких: 32 529, 40 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12 355, 56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 16 395, 80 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 400 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3 084,04 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 11-15).
В ході апеляційного розгляду справи також встановлено, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява, містить, в тому числі довідку про умови кредитування, в якій зазначено базову процентну ставку в місяць — 2, 5 % ; розмір щомісячних платежів — 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів — до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісію за зняття готівки — 4 % від суми операції; комісію за зняття власних коштів — 1 % від суми операції; розрахунок пені, що передбачає суму базової процентної ставки за договором поділеної на 30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн., що нараховується один раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентах і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше; штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів — 500 грн., а також 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 %; вартість довідки про стан заборгованості — 20 грн.; вартість надання виписки по карті у відділенні банку — 2 грн.; комісія за отримання балансу на чек в банкоматах ПАТ КБ “ПриватБАНК” (крім чеку операції зняття готівки) — 0, 10 грн.; комісія за безготівковий платіж в системі Приват24 — 3 % від суми операції; нарахування Банком процентів на залишок власних коштів Клієнта від 100 грн. та більше — 10 % річних (а.с. 16, 200).

У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Наданим Банком Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ визначено: пільговий період користування коштами; процентну ставку; права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку; відповідальність сторін (пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування); дію договору (12 місяців з моменту підписання); позовну давність щодо вимог банку з повернення кредиту- 50 років (п. 1.1.7.31 Умов), та інші умови.
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомилася і погодилася ОСОБА_1 , підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Банком не надано підтвердження дати публікації та набрання чинності (введення у дію) вказаних вище Умов, а також розміщення саме цих Умов на зазначеному сайті у загальному доступі та копії локального акту Позивача про їх затвердження та введення в дію.
Задовольняючи позов частково й стягуючи з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором у вигляді тіла кредиту в сумі 32 529, 40 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримано кредитні кошти за кредитним договором, однак банком не було повідомлено відповідача про Умови кредитування, на підставі яких здійснено розрахунок заборгованості, та не доведено факту узгодження з ним саме цих Умов.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений з урахуванням обставин, що мають значення для справи й підтверджений наявними у справі доказами.
Так, у зв`язку з відсутністю підпису ОСОБА_1 безпосередньо на Умовах і Тарифах банку, останні не можна з достовірністю розцінювати, як частину договору банківського обслуговування, який укладений шляхом підписання заяви від 11 січня 2010 року. Сама по собі роздруківка з сайту АТ КБ “Приватбанк” також не може вважатися належним доказом на підтвердження заявлених вимог, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування (даної позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15), Верховний Суд в постановах від 25.9.2019 у справі № 704/1023/16-ц, від 02.10.2019 у справі № 322/1220/16, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17).
Не приймає до уваги колегія суддів і твердження представника позивача в частині незаконності рішення суду в даній справі й з посиланням на долучену до заяви-анкети відповідача Довідку про умови кредитування (а.с. 16, 200), підписану Фостій Г.М. особисто, в якій зазначено з якими саме істотними умовами договору погодилася позивач, і які відповідають змісту долучених на підтвердження позовних вимог Умов та Правил, Тарифів Банку, оскільки, по-перше, п. 2.1.1.12.2, п.п. 2.1.1.12.2.1, 2.1.1.12.6.1; п. 2.1.1.12.7, п.п. 2.1.1.12.7.4 Умов і Правил, на які представник позивача посилається, як на такі, що відповідають підписаній відповідачем Довідці про умови кредитування не містять конкретних ставок відсотків за користування кредитом, комісій, пені тощо, а містять лише посилання на Тарифи банку (причому не на конкретні, а на ті, що діють на дату проведення відповідних нарахувань) та Пам`ятку клієнта, які в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази ознайомлення відповідача з вказаними Тарифами, а по-друге, долучений позивачем розрахунок зроблено на підставі Умов і Правил, Тарифів банку, які, виходячи з їх змісту є мінливими, а не на підставі даних, зазначених в Довідці про умови кредитування, підписаній позивачем і долученій до Анкети-заяви, в той час як нормами ЦПК України саме на сторону позивача покладено обов`язок з доведення конкретного розміру заборгованості, а не на суд шляхом надання відповідних розрахунків, як помилково вважає позивач. 
Доводи апеляційної скарги позивача щодо незаконності рішення суду в частині вимог, у задоволенні яких судом відмовлено з посиланням на те, що банком було надано всі належні докази та саме ті Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, які діяли на момент укладення договору та з якими було ознайомлено ОСОБА_1 не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються встановленими обставинами під час розгляду даної справи.
Відхиляє колегія суддів і доводи апелянта щодо ненадання судом належної правової оцінки факту користування відповідачем кредитними коштами, що на думку позивача є доказом прийняття ОСОБА_1 запропонованих банком умов, оскільки сам по собі факт користування відповідачем кредитними коштами впродовж певного періоду не свідчить про те, якими саме були умови укладеного між сторонами договору, до яких приєдналася інша сторона.
У відповідності до ч. 1 ст. 374 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, таке з підстав, наведених в апеляційній скарзі, скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 35 ч.ч. 1, 3; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч 1, 3; 382 ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” — залишити без задоволення.
Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2019 року — залишити без змін.
Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 04 лютого 2020 року.

Головуючий 
Судді