Справа №591/6250/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В.В.	
Номер провадження 33/816/79/20 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Хурсенка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , та доповнення до апеляційної скарги захисника Хурсенка С.О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зі слів не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 28.09.2019 року, близько 22 год. 39 хв. біля будинку №31А по пр. М.Лушпи в місті Суми перебуваючи у власному автомобілі ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 передав керування транспортним засобом гр. ОСОБА_2 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, який в подальшому керував даним автомобілем. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9г ПДР України та скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та права на захист, просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 23.12.2019 та винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Свої доводи мотивує тим, що виходячи з положення ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає доведенню факт керування транспортним засобом, особою яка при цьому перебувала в стані алкогольного сп`яніння.  
Зазначає, що він не передавав права керування транспортним засобом ОСОБА_2 , а він самовільно, без його згоди, сів на водійське сидіння автомобіля. Транспортний засіб знаходився на парковці біля житлового будинку, в нерухомому стані, ключі та реєстраційні документи від автомобіля також знаходились в нього.   
На переконання ОСОБА_1 справа була розглянута однобоко і формально, без допиту свідків в судовому засіданні.
Вказує також і на порушення його права на судовий захист, оскільки справа була розглянута за його відсутності, про призначення справи до слухання на 23.12.2019 року його повідомлено не було. 

Доповнивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , захисник Хурсенко С.О., посилається на те, що матеріали справи не містять доказів ні передачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 права керування транспортним засобом, ні руху даного транспортного засобу. 
Вказує на те, що постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2019 року провадження по справі відносно ОСОБА_2 було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підставою для закриття  по справі стало відсутність зафіксованого факту руху автомобіля марки ВАЗ21104, реєстраційний номер НОМЕР_1 взагалі. 
Зазначає також про відсутність доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про час, місце та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення.  

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Хурсенка С.О., які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями, просили постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 280 КУпАП,  при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи винесення відносно ОСОБА_1 постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення відбувалося у його відсутність, оскільки відповідно до висновків суду, ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату та час не подав, а його не явку суд розцінив нічим іншим як способом уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене. 
З такими висновками суду ОСОБА_1 не погодився, про що вказав в своїй апеляційній скарзі та наголосив на порушенні судом його права на захист. 
Дослідивши матеріали справи та вказані доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційний суд вважає їх слушними. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що датою проведення судового засідання визначено 14.10.2019 року. Протокол ОСОБА_1 не підписаний від отримання його копії він відмовився. З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 факт повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання не підтверджено (а.с. 4,5). 04.12.2019 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 (а.с. 12).  Судові засідання призначались в суді на 21.10.2019 рік та на 01.11.2019 року, однак обидва поштових відправлення, адресовані ОСОБА_1 , повернулося до суду без вручення їх адресату (а.с. 18, 27, ). Наступною датою судового засідання було визначено 14.11.2019 року, однак воно не відбулось через відпустку судді (а.с. 32) та відклалось на 28.11.2019 року, про що ОСОБА_1 повідомлено під підпис (а.с. 33), а потім не відбулось через перебування судді на лікарняному і було відкладено на 16.12.2019 року (а.с. 34), про що ОСОБА_1 також був повідомлений (а.с. 35). 16.12.2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву з проханням відкласти судове засідання на іншу дату, у зв`язку з необхідністю забезпечення себе захисником (а.с. 36). Клопотання ОСОБА_1 задоволено, засідання відкладено на 23.12.2019 року з відправленням йому листа, однак підтвердження про його отримання ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а судовий розгляд, як вказувалося вище, проведено у його відсутність.
З огляду на викидане, апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції про належне сповіщення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання та в діях суду вбачає порушення ст. 268 КУпАП, що є істотним порушенням закону. 

Крім цього, приймаючи рішення суд першої інстанції не звернув уваги і на інші обставини, про які в своїй апеляційній скарзі не вів мову сам ОСОБА_1 , однак які були встановлені апеляційним судом в ході вивчення матеріалів справи.  
Так, ч. 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КпАП України встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою  і повинен містити в тому числі дані  про дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення 
Такі ж вимоги містяться у п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ № 1376 від 06.11.2015 року, відповідно до яких вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.
За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №277961 від 29.09.2019 слідує, що ОСОБА_1 співробітниками поліції ставиться у вину те, що 28.09.2019 о 22 год. 39 хв. в м. Суми по пр. М.Лушпи,буд. 31а він, перебуваючи у власному автомобілі ВАЗ21049, державний номерний знак НОМЕР_1 , передав право керування свого транспортного засобу водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, керував даним транспортним засобом, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 1). 
Разом з тим, суддя місцевого суду, при винесенні оскаржуваної постанови, вказувала на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2019 року, ДПР18 №277961 гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 28.09.2019 року, близько 22 год. 39 хв. біля будинку №31А по пр. М.Лушпи в місті Суми перебуваючи у власному автомобілі ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 передав керування транспортним засобом гр. ОСОБА_2 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, який в подальшому керував даним автомобілем. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9г ПДР України та скоїв правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тобто, суд самостійно змінив фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, що на переконання апеляційного суду,  є істотним порушенням норм процесуального права. 
Враховуючи встановлені апеляційним судом порушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням судом апеляційної інстанції нової постанови. При цьому апеляційний суд враховує наступне. 

Так,  ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення таких дій:
- керування транспортним засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
-  відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.9 г ПДР України, а саме: передавання керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.
Зі змісту статті 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він передав право керування транспортним засобом особі, яка перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, який в подальшому керував транспортним засобом. 
Проте, при винесенні оскаржуваної постанови, суддею не було достеменно встановлено на доказах перебування ОСОБА_2 , який нібито керував належним ОСОБА_1 транспортним засобом, у зазначений в протоколі час та місці, саме в стані алкогольного сп`яніння. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх письмових показах підтвердили лише факт відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичної   установі.    
Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи  ОСОБА_1 та його захисника Хурсенка С.О. про недоведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, право на яке нібито було передано ОСОБА_1 .
Зокрема, постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 31.10.2019, закрито провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, суддя місцевого суду виходив з того, що рух автомобіля ВАЗ21104, д.н.з. НОМЕР_1 , на дослідженому відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських не було зафіксовано.   
Таким чином, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суддя місцевого суду не взяв до уваги те, що постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, яка на час винесення оскаржуваної постанови набрала законної сили,  спростовано факт керування ОСОБА_2 належним ОСОБА_1 транспортним засобом 28.09.2019 о 22 год. 39 хв. у м. Суми по пр. М.Лушпи, 31а, що в свою чергу  спростовує факт передання ОСОБА_1 права керування даним автомобілем ОСОБА_2 . 

За таких обставин, за відсутності доказів, якими б підтверджувався той факт, що ОСОБА_1 28.09.2019 року о 22 год. 39 хв. передав право керування свого транспортного засобу водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 г) Правил дорожнього руху, що ставиться йому в провину, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністртиавного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями до апеляційної скарги захисника Хурсенка Сергія Олександровича  задовольнити. 

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік – скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.