Ухвала 
 
05 лютого 2019 року
м. Київ
 
справа №  761/14074/18 
провадження № 61-12658св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідачі: Служба безпеки України, Генеральна прокуратура України, Державна казначейська служба України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Генеральної прокуратури України на постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мельника Я. С.,     Іванової І. В., Сержанюка А. С.,від 30 травня 2019 року,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Служби безпеки України (далі – СБУ), Генеральної прокуратури України (далі – ГПУ), Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури і суду.
Позовна заява  ОСОБА_1 мотивована тим, що 18 квітня 2015 року його було затримано та пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 258-3 КК України, про що 20 квітня 2015 року було внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР). 
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва                     від 20 квітня 2015 року у відношенні нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Також його було відсторонено від займаної посади – першого заступника командира – начальника штабу 3 авіаескадрильї військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня          2016 року його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 258-3 КК України та призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України від відбування основного покарання звільнено з іспитовим строком три роки, на підставі                   статей 54, 77 КК України щодо нього було застосоване додаткове покарання у вигляді позбавлення військового звання майора Національної гвардії України.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29 червня 2017 року вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 02 вересня 2016 року було скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримання. 
Ухвалою Верховного суду від 15 січня 2018 року (касаційне провадження           № 51-744ск18) касаційна скарга на цю ухвалу була повернута заявнику.
Позивач зазначає, що з 18 квітня 2015 року по 29 червня 2017 року, тобто         26 місяців і 11 днів, він незаконно перебував під слідством та судом, і за цей час на його посаду було призначено іншу особу, а йому запропоновано іншу посаду. Вважає, що незаконним притягненням його до кримінальної відповідальності йому було завдано майнову та моральну шкоду, пов`язану зі змінами у його житті та службових стосунках, через що він змушений звернутися до суду із цим позовом.
Посилаючись на зазначені обставини,  ОСОБА_1 просив суд стягнути             з Державної казначейської служби України на його користь неотримане грошове забезпечення у розмірі 239 106,49 грн, додаткові суми збільшення розміру грошового забезпечення, що відбулося за цей період, а також не отримані щомісячні премії, обов`язкові додаткові виплати на оздоровлення та відпустки, щорічні додаткові грошові винагороди з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення, моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Макаренко І. О., від 26 листопада 2018 року  ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач своїми діями перешкоджав з`ясуванню істини у справі шляхом самообмови і цим сприяв прийняттю рішень чи здійсненню дій, які є підставою для відшкодування шкоди передбаченою частиною першою статті 1176 ЦК України, а тому у позивача відсутні правові підстави на її відшкодування.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада        2018 року та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 неотримане грошове забезпечення у розмірі 239 106,49 грн          та 100 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати у розмірі 6 300, 00 грн, шляхом списання цих коштів Державною казначейською службою України з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що внаслідок перебування ОСОБА_3 під слідством і судом та перебуванням під вартою понад 15 місяців, йому було завдано майнової та моральної шкоди, оскільки такі обставини безумовно негативно вплинули на душевний стан і завдало страждань, було змінено звичайний спосіб його життя, умови його існування були дискомфортними та порушено нормальні життєві зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того позивач був звільнений зі своєї посади, що призвело до неотримання ним грошового забезпечення у розмірі 239 106,49 грн. Факт самообмови ОСОБА_3 , як підстава для відмови у задоволенні позову, є недоведеним та не встановленим.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У червні 2019 року ГПУ подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва            від 26 листопада 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, апеляційним судом повно і всебічно не з`ясовано обставини справи. Ухвалюючи нове рішення у          справі, апеляційний суд не врахував положення статті 82 ЦПК України та частини четвертої статті 1176 ЦК України.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12 липня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою. Зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року  до закінчення касаційного провадження.
Доводи відзиву на касаційну скаргу 
Представник ОСОБА_3 – ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
СБУ у поданих поясненнях на касаційну скаргу ГПУ погоджується із висновками суду першої інстанції.
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури і суду, за касаційною скаргою Генеральної прокуратури України на постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді 	В. В. Сердюк   	
 	А. І. Грушицький   	
 	І. М. Фаловська