Ухвала
20 січня 2020 року
м. Київ
справа № 521/9207/19
провадження № 51 – 246 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді             ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 , який вироком Дніпровського районного суду м. Києва
від 16 серпня 2017 року засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_4 судовими рішеннями, звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить ухвали суду першої та апеляційної інстанцій скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що на його думку, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, при розгляді клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі неправильно застосували норми Закону України «Про амністію у 2016 році».
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, та постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.
Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку. Касаційне оскарження таких ухвал не передбачено цією нормою закону, а отже оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 слід відмовити. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 
13 вересня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2019 рокустосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 

ОСОБА_1                                           ОСОБА_7                            ОСОБА_3