ПОСТАНОВА
Іменем України

13 лютого 2020 року 
Київ
справа №810/803/16
адміністративне провадження №К/9901/31100/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні   касаційну скаргу   Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби   на постанову   Київського окружного  адміністративного суду від 12 квітня 2016 року (суддя Волков А.С.)   та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року (колегія у складі суддів: Кучми А.Ю., Аліменка В.О., Безименної Н.В.)   у справі   № 810/803/16 за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"   до   Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби      про   визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
               Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 19.02.2016, згідно з яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 13356,00 грн. 
                В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення є незаконним, адже перевірка, за результатом проведення якої прийнято оспорюване рішення, не проводилась, оскільки посадові особи контролюючого органу не були допущені позивачем до перевірки через неналежне оформлення направлень на перевірку, акт перевірки позивачу не був вручений, а податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем без забезпечення права особи на участь у процесі прийняття рішення. 
                Київський окружний адміністративний суд постановою від 12 квітня 2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року, позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 19.02.2016 № 0000223903, згідно з яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 13356,00 грн .
                Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з доводами якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що фактична перевірка Підприємця проведена з порушенням процедури її проведення, що встановлена статтями 80, 81 Податкового кодексу України, які спростовують твердження податкового органу про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
                Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів   першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги.
                У запереченнях на касаційну скаргу позивач повторює доводи, викладені у позові та просить залишити скаргу без задоволення.
                Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги. 
          Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що 23.12.2015 наказом Головного Управління ДФС у Рівненській області № 795 від 23.12.2015 призначено проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства ТОВ «Фоззі-Фуд» в магазині за адресою: вул. Гагаріна, 16, м. Рівне, в період з 23.12.2015 терміном на 10 діб. Направлено на фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів ТОВ «Фоззі-Фуд», головного державного інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області Денисевич Т.В. та головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів   Головного управління ДФС у Рівненській області Кушніра М.П .
          Цього ж дня, Головним Управлінням ДФС у Рівненській області видано направлення № 430 та № 431 про проведення з 23.12.2015 фактичної перевірки ТОВ   «Фоззі-Фуд» тривалістю 10 робочих днів, мета перевірки: дотримання вимог чинного законодавства в сфері обігу підакцизних товарів. На зворотньому боці направлення, міститься розписка ОСОБА_1 керуючого магазином про те, що їй пред`явлено службове посвідчення та направлення від 23.12.2015.
           23.12.2015 вказані посадові особи з`явились для проведення фактичної перевірки в магазин ТОВ «Фоззі-Фуд» за адресою: вул. Гагаріна, 16, м. Рівне.
        Однак, ТОВ «Фоззі-Фуд» відмовилось допускати Денисевич Т.В. та Кушніра М.П. до проведення фактичної перевірки на підставі наказу № 795 від 23.12.2015 у зв`язку з оформленням направлення на перевірку № 430 від 23.12.2015 з порушенням вимог, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПК, а саме: не визначене найменування та реквізити об`єкта перевірка якого проводиться; не зазначено посаду посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку, та не вказано посаду та прізвище другої посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку та не зазначено підстав для проведення перевірки, що підтверджується актом про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки .
                 Не зважаючи на   недопуск до проведення перевірки, посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області вчинено дії щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Фоззі-Фуд».
      За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт № 0005/28-10/39-30/32294926 від 08.02.2016, яким встановлено порушення вимог частини четвертої ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» № 491/95-ВР від 19.12.1995, та п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР
          Зі змісту акта перевірки вбачається, що в реалізації у позивача на торгових стелажах в торгівельному залі магазину знаходились 42 пляшки алкогольних напоїв на загальну суму 6 678,00 грн, а саме:
- вино ігристе виноградне натуральне брют рожеве "Mont Marcal" ROSADO Brut місткістю 0,75 л., міцністю 11,5 % об.; дата виробництва, що вказана на етикетці - 01.03.2012; виробник Моп Марсал Вінкола С .А . (Іспанія); імпортер - ТОВ "Фоззі - Фуд", по ціні 159, 00 грн; марковані марками акцизного податку, у кількості: 3 пляшки датою розливу 01.03.2012 та 13 пляшок датою розливу 01.06.2014;
- вино ігристе виноградне натуральне брют біле "Mont Marcal" RESERVA Brut місткістю 0,78 л., міцністю 11,5 % об., дата виробництва: 3 пляшки - 01.03.2012; 23 пляшки - 01.03.2013; виробник Мон Марсал Вінкола С .А. (Іспанія); імпортер - ТОВ "Фоззі - Фуд", по ціні 159, 00 грн; марковані марками акцизного податку, у кількості: 3 пляшок датою розливу 01.03.2012 та 23 пляшки датою розливу 01.03.2013.
          Податковий орган дійшов висновку, що алкогольні напої, вважаються немаркованими марками акцизного податку, так, як суми акцизного податку, що сплачені за одиницю маркованої продукції, не відповідають сумі акцизного податку, що встановлена на дату розливу продукції. В силу положень частини четвертої статті 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" реалізація, зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку заборонена.
          Крім того, в акті перевірки посадові особи контролюючого органу зазначили, що позивач не надав для перевірки супровідні облікові документи, посвідчення про якість, товарно-транспортні накладні, на підставі чого дійшли висновку про те, що у позивача не ведеться облік товарних запасів за місцем їх реалізації, що вказує на порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
          За результатами проведеної перевірки Міжрегіональне головне управління ДФС України - Центральний офіс з обслуговування великих платників на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 20 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000223903 від 19.02.2016, згідно якого застосувало до позивача штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 13 356,00 грн за порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що виявилось у незабезпеченні обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.
          З приводу викладеного суд касаційної інстанції зазначає наступне.
        Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
          Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).
          Згідно пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
          Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
          Згідно пункту 81.1 статті 80 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
          Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
                Судами попередніх інстанції встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що направлення № 430 та № 431 оформлені з порушенням вимог ст. 81 ПК, оскільки в направленнях не зазначені об`єкт щодо якого проводилась перевірка, підстава такої перевірки, а також не вказано посаду особи, яка проводитиме перевірку.
                Крім того, судами попередніх інстанцій досліджені, а матеріали справи містять копії облікових документів на товар.
      Надані облікові документи на товар, спростовують твердження податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
          Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що фактична перевірка позивача проведена з порушенням процедури її проведення, що встановлена статтями 80, 81 Податкового кодексу України.
      Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачем не зазначено.
       Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
       Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

          1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.
          2. Постанову Київського окружного  адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № 810/803/16 залишити без змін.
          3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду