23.01.20
22-ц/812/214/20
Справа № 481/1069/16-ц Суддя першої інстанції Томашевський О.О.
Провадження № 22-ц/812/214/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 січня 2020 року м. Миколаїв Справа № 481/1069/16-ц 
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого Царюк Л.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Прокопчук Л.М., 
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Томашевського О.О., в залі судового засідання в смт. Казанка, о 13 год. 41 хв., за позовом ОСОБА_2 до Новоюр`ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Злагода», про встановлення факту членства, визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Новоюр`ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, де позивач просив:
встановити факт прийняття його у члени Колективного пайового сільськогосподарського підприємства «Максимівський» (далі – КПСП «Максимівський»); встановити право на земельну частку (пай) із земель резервного фонду Новоюр`ївської сільської ради в розмірах, встановлених цією радою; спонукати уповноважені органи, зокрема, Новобузьку районну державну адміністрацію, Новоюр`ївську сільську раду внести його прізвище в список для оформлення права власності на земельну частку (пай) та дати дозвіл на оформлення правовстановлюючих документів. 
Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2019 року в задоволені позову відмовлено повністю.
Одночасно цим же судом постановлено окрему ухвалу з приводу можливих кримінальних правопорушень, вчинених громадянином ОСОБА_1 в ході розпаювання земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Максимівський», а також причетності інших осіб та вжиття заходів, в межах повноважень Прокуратури Миколаївської області, передбачених законодавством України та для вжиття заходів та перевірки фактів Головним управлінням Державної фіскальної служби у Миколаївській області щодо можливого ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів громадянином ОСОБА_1 від незаконного використання земельної ділянки імовірною площею 248,3 га.
Підставою для постановлення окремої ухвали судом першої інстанції слугував той факт, що в судових дебатах представником позивача ОСОБА_3 було заявлено суду про незаконне заволодіння громадянином ОСОБА_1 – керівником Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Злагода» ( далі - ПОСП «Злагода»), земельною ділянкою площею 248,3 га, яка підлягала розпаюванню між членами Колективного сільськогосподарського підприємства «Максимівський» в 1998 році та повинна була належати членам сільськогосподарського підприємства, зокрема позивачу ОСОБА_2 . 
Представник позивача ОСОБА_3 вважає, що такі дії керівника ПОСП «Злагода» (колишнє КПСП «Максимівський») містять ознаки кримінального правопорушення, оскільки в період з 1998 року по 2005 роки позивача ОСОБА_2 , було незаконно позбавлено права на отримання земельної частки у колективній власності підприємства. При цьому представник позивача також посилався на масштабні афери з боку посадових осіб органів місцевої влади та громадянина ОСОБА_1 .
Зокрема, під час розпаювання земель колективної власності, ОСОБА_2 , будучи членом КПСП «Максимівський» не був включений до списку осіб, які мали право на земельну частку (пай). Не зважаючи на наведені обставини, за аналогічних обставин земельну частку (пай) отримали інші 17 осіб, які також не були включені до відповідного списку.
При цьому, розпаюванню підлягала земельна ділянка загальною площею в 1 926 га, а розпайовано було лише 1 727,2 га. Залишок землі незаконно та протиправно почав використовувати ОСОБА_1 , який за розрахунками представника позивача ОСОБА_3 за період використання масиву земельної ділянки отримав близько 15 891 200 грн., з яких ухилився від сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету.
Тобто, при розпаюванні землі колективної власності КПСП «Максимівський» було створено умови для отримання земельної частки особам, які не були членами господарства, шляхом позбавлення інших, зокрема ОСОБА_2 законного права на отримання земельної частки (паю). 
На думку представника позивача ОСОБА_3 , громадянин ОСОБА_1 приймав участь у розпаюванні земель колективної власності КПСП «Максимівський» та вчинив дії щодо їх заволодіння за рахунок виключення права на земельний пай членів підприємства.
Особа, якої стосується окрема ухвала ОСОБА_1 , оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, де посилаючись на необґрунтованість та незаконність окремої ухвали суду першої інстанції, просив її скасувати.
Доводи скарги обґрунтовував тим, що при постановленні оскаржуваної окремої ухвали, суд, порушуючи норми процесуального права, а саме, не встановивши будь-яких протиправних фактів під час розгляду справи, не вказавши, у чому конкретно полягають установлені порушення закону, чиї та які саме права громадян порушено, не визначивши попередню кваліфікацію правопорушення, та не назвав причини та умови, що сприяли вчиненню такого порушення, постановив окрему ухвалу, посилаючись тільки на промову представника позивача в дебатах.
Правом надати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 учасники справи не скористались. 
В судове засідання на визначений час учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи учасники справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України справа була розглянута без їх участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість окремої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 11 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.
Отже, зі змісту ст. 262 ЦПК України вбачається, що окрема ухвала суду є актом правосуддя, оскільки їй властиві як загальні риси, характерні для інших актів правосуддя, так і специфічні, які відмежовують її від останніх. Окрема ухвала – це правовий акт, що являє собою предмет виняткової компетенції суду; постановляється в умовах суворого дотримання процесуальної форми; набирає законної сили нарівні з іншими актами правосуддя; носить обов`язковий характер. 
Таким чином правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.
За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених судом під час розгляду справи порушень.
Окрема ухвала може бути постановлена у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.
Також окрема ухвала має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на об`єктивні обставини, які свідчать про вчинення правопорушення. Ці обставини підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні. У мотивувальній частині окремої ухвали мають бути викладені доводи, за якими суд дійшов висновку про допущені порушення законності, розкрито суть допущених порушень, вказано конкретні нормативні правові акти, вимоги яких порушено, а також особи, чиї дії (бездіяльність) призвели до вчинення правопорушення. 
Постановлена судом першої інстанції окрема ухвала не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Оскаржувала окрема ухвала суду першої інстанції постановлена на підставі висловлених в дебатах заяв представника позивача щодо вчинення правопорушень під час розпаювання у період з 1998 по 2005 роки земель КПСП «Максимівський», який в подальшому перетворювався в інші суб`єкти господарювання, та керівником яких був ОСОБА_1 .
Проте ухвала не містить посилань та висновків суду щодо аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, які б підтверджували та свідчили про факти будь-яких правопорушень, пов`язаних з розпаюванням земель та подальшою господарською діяльністю, допущених ОСОБА_1 . 
Не містить зазначена окрема ухвала й посилань на конкретні нормативні правові акти, вимоги та положення яких було порушено в період розпаювання земель КПСП «Максимівський», не зазначено також і будь-яких елементів складу правопорушень, що було доведені відповідними доказами під час розгляду справи в діях (або бездіяльності) ОСОБА_1 або інших осіб, як того вимагає суд першої інстанції від Прокуратури Миколаївської області.
Вимога суду першої інстанції в окремій ухвалі адресована Головному управлінню Державної фіскальної служби у Миколаївській області для вжиття заходів та перевірки фактів щодо можливого ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів  ОСОБА_1  крім того, що є безпідставною та не конкретизованою,  більш того, по суті є втручанням в оперативну і господарську діяльність сільськогосподарського підприємства, яким керує останній, що є неприпустимим.
Отже колегія суддів вважає, що окрема ухвала постановлена судом першої інстанції на припущеннях, які були висловлені представником позивача в промові у судових дебатах, а тому погоджується з доводами апеляційної скарги, що така окрема ухвала є незаконною та необґрунтованою . 
Крім того, на думку колегії суддів, окрема ухвала суду першої інстанції за своїм змістом ставить під сумнів законність та обґрунтованість прийнятого у справі рішення, яким в задоволенні вимог позивача ОСОБА_2 відмовлено за їх недоведеністю, що також є неприпустимим.
 Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що порушення наведених норм процесуального права відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування окремої ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 262, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Окрему ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2019 року, адресовану Прокуратурі Миколаївської області для вжиття заходів та перевірки фактів з приводу можливих кримінальних правопорушень, вчинених громадянином ОСОБА_1 в ході розпаювання земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Максимівський», а також причетності інших осіб та вжиття заходів, в межах повноважень, передбачених законодавством України та Головному управлінню Державної фіскальної служби у Миколаївській області для вжиття заходів та перевірки фактів щодо можливого ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів громадянином ОСОБА_1 від незаконного використання земельної ділянки імовірною площею 248,3 га, скасувати. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.  

Головуючий Л.М. Царюк 

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Прокопчук

Повний текст постанови складено 23 січня 2020 року.