ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/70/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №702/213/19 Категорія: 302070000 	Мазай Н. В.	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 січня 2020 року                                                                м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Торопенко Н.М.	

учасники справи:
позивачі -  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 (скаржник), ОСОБА_4 ,
відповідач -  ОСОБА_5 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_3 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2019 (ухвалене у залі судових засідань Монастирищенського районного суду о 15 год. 28 хв., повний текст складено 21.10.2019, суддя в суді першої інстанції Мазай Н.В.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

22.03.2019 позивачі звернулись до суду з даним позовом, яким, з урахуванням уточнення від 31.07.2019 просили зобов`язати відповідача припинити дії щодо одноособового користування та оброблення земельної ділянки, площею 10 га, кадастровий №7123455500030001423, що знаходиться на території Цибулівської селищної ради; зобов`язати відповідача відновити порушене право користування позивачів цією земельною ділянкою шляхом її засіяння багаторічними травами, придатними для випасання худоби, стягнути судовий збір, сплачений позивачами при подачі позову.
В обґрунтування вказано на те, що 26.03.2008 між Монастирищенською РДА та жителями смт. Цибулів в особі відповідача  ОСОБА_5  укладено договір оренди землі, згідно п.1 якого останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий №7123455500030001423) сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради. Згідно п.15 договору земельна ділянка передається для випасання худоби. Строк дії договору відповідно до п.8 складає тридцять років. Орендна плата складає 900,00 грн. у рік (п.9).
20.08.2018 відповідач самовільно захопив земельну ділянку, що виразилось у наймі людей та завезенні тракторів для здійснення орних робіт, під час яких громадою викликано поліцію, для запобігання процесу переробки землі.
Співробітник поліції Огнєвий В.С. , даний факт не зафіксував, правопорушення не припинив та поїхав.
В результаті протиправних дій відповідача використовувати зазначену земельну ділянку для випасання худоби стало неможливим. У добровільному порядку відповідач не припиняє незаконне використання землі.
Відповідно до письмової відповіді ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №29-23-0.310-233/109-18 від 21.08.2018 надано копію вищенаведеного договору оренди землі від 26.03.2008. Згідно письмової відповіді КО-758/0-644/6-18 від 31.08.2018 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомило, що ОСОБА_5 щодо внесення змін до договору оренди землі від 26.03.2008 в частині зміни цільового призначення земельної ділянки не звертався. 
07.09.2018 жителі смт. Цибулів в особі ОСОБА_1 подали заяву про кримінальне правопорушення за ознаками ст.358 КК України (підроблення документів) до Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). 
Так як дані не були внесені до ЄРДР, бездіяльність Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області була оскаржена. 
20.09.2018 ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області зобов`язано начальника СВ Монастирищенського відділення поліції Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою  ОСОБА_1  від 07.09.2018 та розпочати досудове розслідування. 
Крім того, жителі смт. Цибулів в особі ОСОБА_1 подали заяву про кримінальне правопорушення за ознаками ст.197 КК України до Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) у зв`язку з незаконними діями щодо обробки землі. 
Враховуючи, що ця заява не була внесена до ЄРДР, бездіяльність Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області була оскаржена. 
20.09.2018 ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області зобов`язано начальника СВ Монастирищенського відділення поліції Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 07.09.2018 та розпочати досудове розслідування. 
13.09.2018 на підставі отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно було встановлено, що приватним нотаріусом Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області Шелудько В.П. зареєстровано договір оренди, виданий 08.04.2008, рішення про реєстрацію прийнято 18.05.2017. Предметом даного договору є земельна ділянка з кадастровим №7123455500:03:001:1423, яка була передана жителям смт. Цибулів для випасання худоби, цільове призначення змінено - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Згідно архівного витягу з протоколу №18 від 06.12.2007 п.2.4 вирішено надати в оренду ОСОБА_5 земельну ділянку, орієнтовною площею 10 га для суспільних потреб з орендною платою 9,00 грн/га з послідуючим врахуванням індексації грошової оцінки земель, терміном на 30 років. Надано право використовувати земельну ділянку за умови оформлення всіх необхідних документів та витяг з розпорядження №201 від 27.12.2007 про передачу в оренду земельних ділянок та водойм, згідно якого спірна земельна ділянка (пасовище, 10 га) передана в оренду на 30 років.
Відповідно до відповіді Цибулівської селищної ради Черкаської області від 04.01.2019 в період з 2008 року до 2018 року земельна ділянка, площею 10 га, з кадастровим № НОМЕР_3 , яка знаходиться за межами населеного пункту в адмінмежах Цибулівської селищної ради, використовувалась як пасовище. В осінній період на цій земельній ділянці були проведені орні роботи ОСОБА_5 , в зв`язку з чим верхній шар ґрунту змінено. Випасання худоби на зазначеній земельній ділянці можливе при посіві багаторічних трав у 2019 році.
Указане, на думку позивачів, свідчить про те, що відповідач самовільно захопив земельну ділянку, площею 10 га, з кадастровим № НОМЕР_3 , яка знаходиться в адмінмежах Цибулівської селищної ради, та надана жителям смт. Цибулів для випасання худоби, та в 2018 році з метою особистого збагачення провів орно-посівні роботи, змінивши верхній шар ґрунту. Внаслідок таких протиправних дій відповідача жителі смт. Цибулів, зокрема, позивачі, позбавлені можливості випасати худобу на земельній ділянці, належній їм на праві користування.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2019 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що їх не підтверджено належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 12.11.2019 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у справі. Зазначає, що суд помилково вказав, що в один день 26.03.2008 відповідач в оренду взяв кілька різних земельних ділянок на підставі різних договорів оренди, адже зі змісту наданих позивачами доказів вбачається, що Держгеокадастр не мав відомостей про такі обставини. Крім того, відповідач не надав суду договору оренди відмінного за змістом від того, що наявний у позивачів. Одночасно, у договорі оренди, отриманому судом із реєстраційної служби, зазначено, що орендарем за договором є відповідач, а земельну ділянку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Представник відповідача не зміг пояснити чому наявні розбіжності у вказаних договорах оренди. Той договір, який надано відповідачем для державної реєстрації є нікчемним, адже він ніколи не укладався. Отже відповідач зареєстрував своє право оренди не у визначеному законодавством порядку. Протоколом №18 від 06.12.2017 комісії з розгляду матеріалів, поданих для набуття право на оренду земельних ділянок, Монастирищенської РДА встановлено надання спірної земельної ділянки для суспільних потреб, а не для товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка правомірно була передана для випасання корів, оскільки інших площ пасовищ у сільської ради не було, а відповідача в якості сторони договору оренди жителями села було обрано, як такого, що користується повагою. Крім того, корови мали випасатися гуртом, а надавати в оренду земельні ділянки кожному з власників худоби окремо було неправомірно та недоцільно. Стороною договору оренди землі від 26.03.2008 є не кожний окремий житель села, отже оформлення відповідних довіреностей на відповідача потрібне не було. Суд помилково вказав, що відповідач правомірно користується спірною земельною ділянкою. Суд не врахував, що позивачі не обґрунтовували свої позовні вимогами посиланням на використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надаючи оцінку вказаних обставинам. Іншого оригіналу договору оренди землі від 26.03.2008 не існує, отже не є необхідним призначення судової експертизи для встановлення внесення виправлень до нього, як помилково вказав суд. Суд не вірно вказав, що права позивачів у справі не порушуються, адже спірна земельна ділянка була надана в оренду для суспільних потреб жителів смт. Цибулів та використовувалась позивачами для випасання худоби.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін . оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 26.03.2008 між Монастирищенською РДА в особі першого заступника голови Вараниці Ф.О. та жителями смт. Цибулів в особі ОСОБА_5 (відповідач), зі сторони орендаря, укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради, площею 10,0 га, у тому числі рілля із земель запасу - 10,00 га строком на 30 (тридцять) років, зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 90 грн./га, що становить 900,00 грн. за рік. Земельна ділянка передається для випасання худоби (п.15). Цільове призначення земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення (рілля) (п.16). Невід`ємними частинами договору є: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановленні земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі об`єкта оренди. 
Цей договір зареєстрований у Монастирищенському РВ Черкаської регіональної філії підприємства «Центр державного земельного кадастру», про, що у державному реєстрі земель вчинено запис від 08.04.2008 за №040879100018 (том 1 а.с.14, 15).
Крім цього, судом встановлено, що 26.03.2008 між Монастирищенською РДА в особі першого заступника голови Вараниці Ф.О. та ОСОБА_5 , як орендарем, укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради, площею 10,0 га, у тому числі рілля із земель запасу - 10,0 га строком на 30 (тридцять) років, зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 90 грн/га, що становить 900,00 грн. за рік. Земельна ділянка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15). Цільове призначення земельної ділянки «землі сільськогосподарського призначення (рілля)» (п.16). Невід`ємними частинами договору є: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі об`єкта оренди. Договір зареєстрований у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії підприємства «Центр державного земельного кадастру», про, що у державному реєстрі земель вчинено запис від 08.04.2008 за №040879100018. Згідно п.26 договору оренди землі від 26.03.2008 на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (том 1 а.с.224- 227).
Реалізовуючи своє право користування земельною ділянкою на підставі вищенаведеного договору оренди, відповідач зареєстрував дане речове право у встановленому порядку (т.1 а.с.218-241).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №87357260 від 18.05.2017 приватного нотаріусу Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П., який видано  ОСОБА_5  на підставі його заяви з реєстраційним №22299487, за ним, як орендарем, зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим №7123455500:03:001:1423, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1250192671234. Строк дії договору 30 років до 07.04.2038. Орендодавець Монастирищенська РДА (т.1 а.с.240, 241).
Вказане також вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №137601465 від 13.09.2018 (т.1 а.с.19), яка надана позивачами.
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7105081792017 від 15.03.2017 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.03.2017 відділ у Монастирищенському районі ГУ держгеокадастру у Черкаській області 13.03.2017 провів державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий №7123455500:03:001:1423, яка розташована в адмінмежах Цибулівської селищної ради, площею 10 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зареєстрована за орендарем ОСОБА_5 , речове право зареєстроване 08.04.2008 (т.1 а.с.235-239). 
Тобто ОСОБА_5 виготовлено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку із цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».
Отже право оренди земельної ділянки з кадастровим №7123455500:03:001:1423, площею 10 га, що знаходиться на території Цибулівської селищної ради, із цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» відповідачем зареєстровано відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до довідки №312 від 15.05.2019 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області відділом у Монастирищенському районі цільове призначення земельної ділянки, площею 10,0 га, з кадастровим №7123455500:03:001:1423 в адмінмежах Цибулівської селищної ради на момент укладення договору було «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» і станом на сьогоднішній день не змінювалось (т.1 а.с.154).
На підтвердження оплатності права оренди спірної земельної ділянки одноосібно, відповідачем надано суду копії квитанцій про сплату орендної плати (т.1 а.с.152-153). 
Крім того, відповідно до архівного витягу №2/04-08 від 11.12.2018 із розпорядження №201 від 27.12.2007 Монастирищенської РДА «Про передачу в оренду земельних ділянок та водойм» вирішено передати в оренду земельні ділянки та водойми з земель державної власності згідно переліку, що додається (т.1 а.с.42).
Згідно переліку орієнтовних площ земельних ділянок та водойм, які надаються в оренду із земель запасу, резервного фонду, водного фонду та інших земель на заключення договорів у 2007 році по Монастирищенському району ОСОБА_5 надано в оренду земельну ділянку (пасовище), що розташована в смт. Цибулів, площею 10 га, зі сплатою 90 грн. за 1 га, строком на 30 років (а.с.43).
Відповідно до архівного витягу №1/04-08 від 15.01.2019 із протоколу №18 засідання комісії із розгляду матеріалів, поданих для набуття права на оренду земельних ділянок Монастирищенської РДА від 06.12.2007, розглянувши заяву ОСОБА_5 про надання в оренду земельну ділянку (пасовище) орієнтовною площею 10 га, що знаходиться в адмінмежах Цибулівської селищної ради терміном на 49 років, було вирішено надати в оренду ОСОБА_5 земельну ділянку (після закінчення терміну дії договору оренди 16.01.2008 на дану земельну ділянку) орієнтовною площею 10 га для суспільних потреб з орендною платою 9 грн/га з послідуючим врахуванням індексації грошової оцінки земель, терміном на 30 років. Надати право використовувати земельну ділянку за умови оформлення всіх необхідних документів (т.1 а.с.44, 45).
Отже має місце рішення Монастирищенської РДА про передачу в оренду земельної ділянки саме на ім`я ОСОБА_5 , а не на ОСОБА_5 , як на представника жителів смт. Цибулів. 
Далі, згідно розпоряджень Монастирищенської районної ради від 19.09.2008 №145 «Про затвердження ставок орендної плати за землі державної власності на території району» та №220 від 10.11.2011 «Про внесення змін до розпорядження райдержадміністрації від 19.09.2008 №145 Про затвердження ставок орендної плати за землі державної власності на території району» рекомендовані мінімальні ставки орендної плати за землі сільськогосподарського призначення: рілля, пасовище та ін. в розмірі 3,0% та 4,5%, відповідно (т.1 а.с.91, 92).
За змістом відповіді ГУ ДФС у Черкаській області від 22.04.2019 №2037/23-00-52-54, НГО 1 га ріллі по Цибулівській с/раді відповідно до отриманої інформації Держгеокадастру у Монастирищенському районі становить 1628,50 грн/га (т.1 а.с. 90).
До 2018 року ОСОБА_5 був зареєстрований як фізична особа-підприємець і відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України самостійно обчислював суму податку щороку, подаючи податкову декларацію з плати за землю на поточний рік за встановленою формою до податкової декларації. Починаючи з 2018 ОСОБА_5 орендна плата нараховувалася як фізичній особі Монастирищенською ДПІ (16285 грн. в рік), що вбачається з відповіді Монастирищенської ДПІ Уманського управління ДФС у Черкаській області (т.1 а.с.210).
Такими є фактичні обставини у справі.
Позивачі стверджують про те, що відповідач, одержавши як представник жителів смт. Цибулів на підставі договору оренди від 26.03.2008 земельну ділянку, площею 10 га, для випасання худоби, одноосібно всупереч положень вказаного договору розорав її для сільськогосподарського виробництва.
Правовідносини наявні між сторонами у справі мають наступне правове регулювання.
Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Крім того, згідно ст.1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Стаття 6 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Також Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
При цьому, суд апеляційної інстанції перш за все звертає свою увагу на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні даного позову за недоведеністю вимог, виходив зокрема з тих підстав, що позивачами не надано суду достатніх та достовірних доказів права вимоги за даним позовом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь -які достовірні, оформлені у встановленому законом порядку докази надання в оренду спірної земельної ділянки позивачам. 
Проаналізувавши матеріали справи та докази надані по даній справі, колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки позивачами не надано суду жодних доказів того, що жителі смт. Цибулів, а саме позивачі :  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  ,  ОСОБА_4  уповноважували ОСОБА_5  на укладення від їх імені та в їх інтересах правочинів, зокрема, договорів оренди, чи протоколу зборів жителів села чи будь-яких об`єднань громадян, спілок тощо. Відповідно, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачами не доведено факту порушення відповідачем їх прав, свобод чи законних інтересів за захистом яких вони звернулися до суду з даним позовом.
Наданий позивачами документ з назвою «Додаток до договору оренди від 26.03.2008 року», в якому перелічуються жителі смт. Цибулів суд першої інстанції розцінив як такий, що не є частиною спірного договору у оренди землі, що сторонами в суді апеляційної інстанції визнавалося та не оскаржувалося. 
У даному випадку одноосібне право відповідача на використання спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради, площею 10,0 га, на підставі договору оренди землі від 26.03.2008 з цільовим призначенням «землі сільськогосподарського призначення (рілля)» з метою використання для «ведення товарного сільськогосподарського виробництва» належним чином зареєстроване у державному реєстрі, що вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.218-241).
Отже відповідач вправі використовувати спірну земельну ділянку за її цільовим призначенням на власний розсуд, що обумовлюється укладенням між ним та її власником договору оренди, право за яким було зареєстроване у передбаченому законодавством порядку.
Посилання позивачів у позові та скаржника в апеляційній скарзі на існування іншого договору оренди землі від 26.03.2008 за яким громада смт. Цибулів в особі відповідача одержала в оренду цю саму земельну ділянку для іншого цільового використання - випасання худоби, що вбачається з наданого позивачами примірника договору оренди, не може спростовувати факт належної державної реєстрації одноосібного права оренди відповідача на спірну земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Тим більше договір оренди землі, за яким у відповідача виникло відповідне право, є чинним, питання про його недійсність ніхто не ставить, доказів того, що цей договір укладено шляхом підроблення суду надано не було. 
Доводи скаржника про те, що той договір оренди, який надано відповідачем для державної реєстрації є нікчемним, адже він ніколи не укладався, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а за змістом ст.639 ЦК України - договір, який укладається в письмовій формі, є укладеним з моменту підписання його сторонами.
Так як договір оренди землі від 26.03.2008 на підставі якого відповідач використовує спірну земельну ділянку належним чином оформлено в письмовій формі та підписано його сторонами, стверджувати про факт його не укладення, про що вказує скаржник, підстав не має.
Крім того, вести мову про те, що зазначений договір оренди землі є нікчемним, як такий, що є недійсним в силу закону (ч.2 ст.215 ЦК України), також не можна, адже існування обставин, які б свідчили про таке порушення вказаним договором вимог законодавства, яке б в їх розумінні спричиняло його недійсність, при судовому розгляді встановлено не було.
Згідно п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не може визнаватися недійсним неукладений правочин. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.
Усі інші апеляційні доводи у справі (в обґрунтування права позивачів на випасання корів на земельній ділянці, обрання відповідача в якості представника громади при укладенні договору оренди землі, відсутності спору щодо цільового призначення землі, доведеності порушення прав позивачів діями відповідача) ніяким чином не спростовують того факту, що відповідач у справі використовує надану йому земельну ділянку на підставі чинного договору оренди землі, підписаного його сторонами, права за яким отримали державну реєстрацію, як того вимагають положення законодавства, а позивачами при цьому взагалі не доведено належним чином своїх прав на користування вказаною земельною ділянкою . 
Отже підстав для задоволення позовних вимог у справі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача засіяти її багаторічними травами, придатними для випасання худоби, при судовому розгляді встановлено не було.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2019 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.10.2019 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 

Повну постанову складено 16.01.2020.

Суддя-доповідач                 

       Судді