УХВАЛА

10 січня 2020 року 
Київ
справа №120/2085/19-а
адміністративне провадження №К/9901/465/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Соколова В.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №120/2085/19-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2019 №46 "Про результати службового розслідування щодо відсутності на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 під час виконання заходів морально-психологічного забезпечення польотів" в частині притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення.
У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України №1402-VIII від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є наказ наказом Військової частини НОМЕР_1 , яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Отже, ця справа за своєю суттю є справою щодо проходження публічної служби позивачем.
Позивач має військове звання старший лейтенант, посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України "Про запобігання корупції".
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що дана справа має виняткове значення для скаржника. Крім того, існування оскаржуваних судових рішень призводить до обмеження практичної можливості захисту позивачем в судовому порядку свого незаконного звільнення з військової служби.
Посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, має загальний характер і притаманне кожній аналогічній справі, а тому не може прийматись судом, як виключний випадок. Заявник не позбавлений можливості довести чи спростувати обставини, що мають значення для вирішення судової справи щодо свого звільнення з військової служби іншими належними та допустимими доказами.
Поруч з цим, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №120/2085/19-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду