Ухвала
 
12 лютого 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 465/1278/16-ц
провадження № 61-1034ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1. у січні 2019 року засобами поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року.
 
Іншою ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишено без руху до 20 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема запропоновано заявнику уточнити вимоги касаційної скарги, зазначивши клопотання щодо результатів перегляду Верховним Судом ухвали Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року та надати докази сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.
 
У лютому 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема уточнена редакція касаційної скарги з копіями відповідно до кількості сторін та квитанція про сплату судового збору у розмірі 420,40 грн. 
 
В уточненій редакції касаційної скарги заявник просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року та направити справу на новий розгляд до Львівського апеляційного суду. 
 
З огляду на викладене, Верховний Суд позбавлений можливості встановити предмет касаційного перегляду, оскільки заявник в уточненій редакції касаційної скарги просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року, натомість в попередній редакції касаційної скарги предметом оскарження ним зазначено ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року.
 
Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 20 січня 2020 року виконані частково, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги, а саме надання суду уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням предмету касаційного оскарження та надання копій уточненої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Крім того, заявнику слід звернути увагу на положення частини першої статті 390 ЦПК України, згідно якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частин перша статті 127 ЦПК України).
 
Керуючись частиною 2 статті 127 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 12 березня 2020 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            І. Ю. Гулейков