РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 566/1144/16-ц
Провадження № 22-ц/4815/32/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів:  Боймиструк С.В., Шимківа С.С .
секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи: 

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Млинівська селищна об`єднана територіальна громада

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - адвокатів Ковальова Сергія Вячеславовича та Хабарової Анни Вячеславівни, на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року, ухваленого в складі судді Бандури А.П., у справі  №566/1144/16-ц

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , який проживав в селі Довгошиї Млинівського району разом з дружиною ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
18 березня 2009 року мати позивача - ОСОБА_5 в Довгошиївській сільській раді склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 33, яким заповіла йому та його брату ОСОБА_6 все своє майно, що належатиме їй та на яке вона матиме право за законом.
Однак, у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті матері він не зміг звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Острожецькій районній лікарні. Крім того, він має поганий стан здоров`я, оскільки є ліквідатором та постраждалим від аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що в сукупності вважав поважною причиною пропуску строку, визначеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини.
У зв`язку з пропуском строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Позивач просив суд визнати поважною причину пропуску ним строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, що залишилась після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.
Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області, у складі судді Бандури А. П., від 15 лютого 2017 року позовну заяву задоволено. Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, визначеного для подачі заяви про прийняття спадщини, яка знаходиться на території Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач не міг вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері через важкий стан свого здоров`я, що є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
У поданій 22 березня 2019 року на вказане рішення апеляційній скарзі представники ОСОБА_2 , який не приймав участі в справі, покликаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зазначають, що позивач приховав від нотаріуса, а в подальшому і від суду наявність іншого спадкоємця, а саме ОСОБА_2 , який успадкував майно ОСОБА_5 після смерті його батька - ОСОБА_6 , який є братом ОСОБА_1 .
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на ч.1 ст.1270 ЦК України, хоча мав би керуватись ч.2 ст.1270 ЦК України, оскільки на момент звернення до суду позивача, який є спадкоємцем третьої черги, скаржник уже був спадкоємцем першої черги після смерті його батька ОСОБА_6 .
Крім того, суд першої інстанції не вирішив питання про залучення ОСОБА_2 до участі в справі в якості відповідача або третьої особи. Вважають, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність поважних причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.
Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 вказує, що рішення судом законне, обгрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2019 року постанову Рівненського апеляційного суду від 25 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду таким вимогам не відповідає.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 (позивач) є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Разом з ним, на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 .
Після смерті батька ОСОБА_4 , ОСОБА_6 прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщити та отримав свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну частку пай. 
18 березня 2009 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Довгошиївської сільської ради Млинівського району Рівненської області, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частинах своїм дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Разом з нею, на час відкриття спадщини постійно проживав син падкодавця ОСОБА_6 , але не оформив своїх спадкових прав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2 .
02 березня 2017 року ОСОБА_1 з вернувся до нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Моїсеєвої А.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_5 (копія спадкової справи а.с. 74 т.2)
25 листопада 2016 року на звернення ОСОБА_1 приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Феськовою Н. П. надано письмову відповідь, в якій повідомлено про пропуск строку, для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до пунктів 3.3 - 3.6, 3.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.
Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.
Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження.
У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів.
На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи.
Пунктом 3.14 Порядку передбачено, що прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №209/2016 убачається, що ОСОБА_2  24 січня 2017 року звернувся до нотаріуса Захаровського нотаріального округу Рязанської області РФ Кльонушкіної О.Б. із заявою для нотаріуса за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини після смерті батька. Справжність підпису та особу заявника ОСОБА_2 засвідчила нотаріус Захаровського нотаріального округу Рязанської області РФ Кльонушкіаї О.Б. про що зроблений запис у реєстрі №1-45.
Вказана заява надійшла до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Феськової Н. П. - 07.02.2017 вхідний №15/02-14, а також на заяві зазначено номер заяви, дату та час її надходження, номер спадкової справи.(копія спадкової справи а.с.17 т.2)
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що 12 вересня 2018 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала спадкодавцю ОСОБА_6 .
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 у встановлений законом строк прийняв спадщину, що відкрилась після смерті батька.
Відповідно до змісту ст. ст. 11, 33 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача.(правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21 січня 2015 року, у справі № 6-204цс14).
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом правовідношення, розглянув спір за участю неналежного відповідача та вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 , який є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , подавши у встановлений законом строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та не залучив останнього до участі у справі, що є порушенням ч.1 ст.33 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення).
Оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права в силу ст.367 ЦПК України унеможливлюють на стадії апеляційного розгляду виправити допущені судом першої інстанції помилки, колегія дійшла висновку, про відмову в задоволенні позову.
       Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, ст.ст. 1272 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представниками - адвокатами Ковальовим Сергієм Вячеславовичем та Хабаровою Анною Вячеславівною задовольнити.
Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Млинівської селищної об`єднаної територіальної громади Рівненської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги у сумі 826,80 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 січня 2020 року.

Головуючий :

Судді :