Справа № 461/9090/19                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/1328/19                         Доповідач: Гуцал І. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника Львівської митниці ДФС України Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України Шота Андрія Івановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 МК України закрито у зв`язку з малозначністю скоєного діяння.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 3145/20900/19 від 10.08.2019 року двигун № 2.4N 010208 21 4800 ВВ05 до автомобіля марки «FordTransit» вагою 237 кілограм у кількості 1 шт. постановлено повернути ОСОБА_1 .
Згідно постанови судді 10.08.2019 року, близько 22 год. 00 хв., в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС України під керуванням громадянина Республіки Польща Adrian Kazimierz, паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2018 року в напрямку в`їзду в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки Mercedes – Benz Sprinter 311 GDI, VIN: НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , з пасажирами в кількості трьох осіб.
В ході проведення митного контролю громадянам для заповнення було надано митні декларації. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митних декларацій штампом «ПМК № 295» Львівської митниці ДФС України, в ході проведення митного огляду даного транспортного засобу був виявлений незадекларований товар, а саме: двигун № 2.4N 010208 21 4800 ВВ05 до автомобіля марки «FordTransit», вагою 237 кілограм, у кількості 1 шт., з ознаками використання, який не був записаний ні в одній з декларації, які були надані для заповнення громадянам. Згідно пояснень, ОСОБА_1 вказав, що даний товар належить  йому. ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню.
Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019року представник Львівської митниці ДФС України Шот А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 47 851,32 гривень; товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 3145/20900/19 від 10.08.2019 року, конфіскувати в дохід держави; стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС України витрати у справі про порушення митних правил.
Зазначає, що ОСОБА_1 свідомо не задекларував, тобто не заявив за встановленою формою, точні та достовірні відомості про переміщуваний ним товар у кількості, що відповідно до норм ст. ст. 197, 374 МК України обов`язково підлягають письмовому декларуванню. Тобто умисно вчинив дане правопорушення, знаючи або передбачаючи настання неправомірних наслідків.
Вказує, що економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення суддею місцевого суду є ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 12780,69 грн. штрафу за вчинене правопорушення та коштів отриманих від реалізації товару, вилученого у справі про ПМП № 3145/20900/19 від 10.08.2019.
Зазначає, що винесена постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
Крім того, вказує, що Львівська митниця ДФС України понесла витрати за зберігання товару. 
Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС України Зирянова О.Ю. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 в суді першої інстанції були дотримані.
Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 3145/20900/19 від 10.08.2019 року, який відповідно до ст. 495 МК України є доказом у справі про порушення митних правил; поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.
Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 3 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Стаття 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
І в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. 
При вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_1 суддя місцевого суду в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, щиро кається у вчиненому, про що свідчать пояснення під час складання протоколу і його розгляду в суді, на утриманні якого є бабуся похилого віку, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання та прийшов до вірного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити, а товар, що був предметом правопорушення, повернути ОСОБА_1 
А тому, на переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Представником Львівської митниці ДФС України не доведено, а суддею апеляційного суду під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
З урахуванням наведеного вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається. 
Керуючись ст. 294  КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України Шота Андрія Івановича - без задоволення. 
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                  Гуцал І.П.