ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року	Львів	Справа № 857/12806/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим – суддею Ващилін Р.О. о 08 год. 51 хв. у м. Ужгороді) у справі № 260/1177/19 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору,

                                                          ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. ВП №54597178 від 05.08.2019 про стягнення виконавчого збору.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2018 № 260/1400/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та зобов`язано останнього прийняти та розглянути заяву громадянина Азербайджану ОСОБА_1 на отримання посвідки на тимчасове проживання та пакет документів разом з клопотанням дружини - громадянки України ОСОБА_2 про оформлення посвідки на тимчасове проживання чоловіку - громадянину Азербайджану ОСОБА_3 . Постановою державного виконавця від 15.07.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа в справі № 260/1400/18. Разом з тим, для належного виконання даного рішення вимагається дотримання певної процедури подання документів самим стягувачем. Однак із заявою та відповідним пакетом документів ОСОБА_4 до боржника не звертався, у зв`язку з чим уповноважений орган був позбавлений можливості виконати рішення суду. Стосовно мотивів протиправності оскарженої постанови зазначає, що відповідачем порушено процедуру винесення такої. Так, зокрема, вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору повинна виноситись одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження або не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження). Проте оскаржена постанова не була винесена у встановлені законодавством строки, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
03.10.2019 позивач подав до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про уточнення вимог № 2101.6-13189/2101.10.2-19, в якій просив викласти позовну вимогу в наступній редакції: «Скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області Досяка М.Б. ВП №59547178 від 05.08.2019 про стягнення виконавчого збору». Подану заяву обґрунтовує допущеною в прохальній частині позовної заяви помилкою в написанні номера оскарженої постанови.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. ВП №59547178 від 05.08.2019 про стягнення виконавчого збору.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що для винесення постанови про стягнення виконавчого збору згідно з порядком, встановленим Законом, враховуючи не стягнення виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження, необхідна була наявність факту закінчення виконавчого провадження. Разом з цим, суд зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем ще 05 серпня 2019 року, тобто до фактичного закінчення виконавчого провадження, яке станом на день розгляду даної справи в суді закінчено не було, що не заперечується відповідачем.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що законодавець зобов`язав державного виконавця виносити окрему постанову про стягнення виконавчого збору в рамках вже відкритого виконавчого провадження, не включаючи можливість винесення такої постанови після закінчення виконавчого провадження, якщо такий збір не стягнуто у ході відкритого виконавчого провадження.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі – ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області) перебував виконавчий лист №260/1400/18 від 09.07.2019, виданий Закарпатським окружним адміністративним судом, згідно з яким Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (далі – ГУ ДМС в Закарпатській області) зобов`язано прийняти та розглянути заяву громадянина Азербайджану ОСОБА_1 на отримання посвідки на тимчасове проживання та розглянути пакет документів разом з клопотанням дружини громадянки України ОСОБА_2 про оформлення посвідки на тимчасове проживання чоловіку громадянину Азербайджану ОСОБА_3 .
Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 15.07.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59547178 з виконання виконавчого листа № 260/1400/18 та надано строк для виконання рішення суду протягом 10 днів, про що зобов`язано повідомити державного виконавця в строк до 29.07.2019. 
18.07.2019 на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 59547178 від 15.07.2019 ГУ ДМС в Закарпатській області надіслало громадянину Рустамову ОСОБА_5 листа № 2101.4-10263/21.2-19, в якому просило звернутися щодо обміну посвідки на тимчасове проживання з визначеним переліком документів.
Листом № 2101.6-10550/2101.10.2-19 від 26.07.2019 ГУ ДМС в Закарпатській області повідомило ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області про фактичне виконання 25.07.2019 рішення суду.
05.08.2019 постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області ВП № 59547178 на підставі ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з боржника – ГУ ДМС в Закарпатській області виконавчий збір у розмірі 16692, 00 грн.
Позивач вважаючи, що така постанова відповідача є протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції станом на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження». Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII) (у редакції станом на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За правилами ст. 27 Закону України №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Судом встановлено, що у постанові ВП № 54597178 про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2019 (а.с. 18, 19) державний виконавець зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 16692 грн, що відповідає зазначеним вище нормам законодавства.
Разом з цим 05.08.2019 постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Закарпатській області ВП № 59547178 на підставі ст.ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з боржника – ГУ ДМС в Закарпатській області виконавчий збір у розмірі 16692, 00 грн. (а.с.17)
Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України № 1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
З наведеного слідує, що законодавець пов`язує фактичне закінчення виконавчого провадження із прийняттям відповідної постанови. Враховуючи, що про стягнення з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначив в постанові про відкриття виконавчого провадження, то постанову про стягнення цього виконавчого збору, у разі його несплати, державний виконавець міг винести тільки після прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.
Однак, як встановив суд першої інстанції, що фактичного закінчення виконавчого провадження, в результаті чого була б прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження, на день розгляду даної справи в суді не відбулося, а тому винесення державним виконавцем 05.08.2019 оскаржуваної постанови є передчасним.
З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявні підстави для задоволенні позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка М.Б. ВП №59547178 від 05.08.2019 про стягнення виконавчого збору. 
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 260/1177/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. М. Шавель  	
    Повне судове рішення складено 17 січня 2020 року