ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.	Справа № 2040/8090/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., повний текст складено 19.11.19 року по справі № 2040/8090/18
за позовом     ОСОБА_1      
до    Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області                   
про визнання дій незаконними,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття арештів, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників;
- зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття всіх арештів з усіх видів майна ОСОБА_1 накладених в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643;
- зобов`язати  Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження ВП 53973643 відносно ОСОБА_1 , зняти всі арешти з усіх видів майна ОСОБА_1 , що накладені в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій незаконними - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 , від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття арештів, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.
Зобов`язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття всіх арештів з усіх видів майна ОСОБА_1 накладених в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643 з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704  грн 80 коп.
З урахуванням заявленої у судовому засіданні 24.10.2018 представником позивача заяви на підставі ч.3  ст.143 КАС України  судом у рішенні від 24.10.2018 не вирішувалось питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.
29.10.2018 року представник позивача надіслав Харківському окружному адміністративному суду  заяву про розмір витрат позивача, в якій  просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6950, 00 грн.
13 листопада 2018 року додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду  стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Не погоджуючись із тим, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу були задоволені не в повному обсязі, позивач подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції, в якій просив суд поновити строк  подання апеляційної скарги на додаткове  рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 13.11.2018 року, скасувати зазначене рішення суду першої інстанції в частині  відмови у стягненні фактично понесених витрат  на професійну правничу допомогу  в сумі 2000 грн. та постановити нове рішення, а саме: присудити позивачу додатково за рахунок бюджетних асигнувань  суб`єкту владних повноважень , за рахунок відповідача, судові витрати в розмірі 2000 грн.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги стверджує про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення поставленого питання. Вказав на  пов`язаність його  позовних вимог, що являє собою одну взаємопов`язану позовну вимогу, яка стосувалась одного порушеного права: нездійснення  розгляду відповідачем заяви позивача щодо закриття  виконавчого провадження, скасування арештів та виключення  позивача з єдиного реєстру боржників. Таким чином вважає, що підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі, а саме: в розмірі 6000 грн.
Відповідач додаткову постанову суду першої інстанції не оскаржив.
19 лютого 2019 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі № 2040/8090/18 за позовом         ОСОБА_1 до    Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області        про визнання дій незаконними повернуто скаржнику без розгляду.
22 листопада 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року у справі № 2040/8090/18 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
17 грудня 2019  року ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року  відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду 08 січня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від    13.11.2018 року - задоволено.
Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі № 2040/8090/18 - поновлено.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на    Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі № 2040/8090/18 за позовом      ОСОБА_1 до    Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області          про визнання дій незаконними.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті додаткового рішення, норм процесуального  права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Представники відповідача, наполягаючи на законності  та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що представником позивача до закінчення судових дебатів у судовому засіданні заявлено про надання протягом п`яти днів з дня винесення рішення документів, що підтверджують понесені позивачем судові витрати.
У строк, встановлений законом, представником позивача надано докази, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн., а саме: копію договору про надання правової допомоги від 21.09.2018 між позивачем та АБ "Андрій Яценко", оригінал акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг від 25.10.2018 та дублікат квитанції №0.0.1169727194.1 від 26.10.2018 про оплату послуг на виконання договору від 21.09.2018 на підставі акту від 25.10.2018 від ОСОБА_1 на користь адвоката Яценка А.О.
Приймаючи рішення про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги   ОСОБА_1 задоволені частково, а саме дві вимоги з трьох, тому витрати на правничу допомогу мають бути стягнені пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються  ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України).
Відповідно до п.3 ч.1  ст.252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі  статтею 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Приписами  ст.132 КАС України  визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.    
Порядок розподілу судових витрат встановлений  ст. 139 КАС України.
Згідно з ч. 7  ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частинами 3-5  статті 134 КАС України  визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами  справи, відповідно до наданих представником позивача документів оплата за договором здійснюється позивачем за вивчення документів, правовий аналіз ситуації, пошук інформації, складання позовної заяви, участь у судовому засіданні 24.10.2018, загальний розрахунок за тарифом 700 грн за 1 год. правничої допомоги, не пов`язаної із участю у судовому засіданні, 1000 грн за 1 год. участі у судовому засіданні, усього 8,5*700+1000=6950 грн.
Оплату за договором від 21.09.2018 за надані послуги під час розгляду справи здійснено 26.10.2018 позивачем на рахунок АБ "Андрій Яценко" у розмірі 6000,00 грн.
Представником позивача Яценком А.О. підписано позовну заяву засвідчено додатки до позову, ОСОБА_2 брав участь у судовому засіданні 24.10.2018 як представник позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол судового засідання та заяви по суті справи.
Оцінюючи співмірність витрат позивача на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5  ст.134 КАС України).
Відповідно до ч.1  ст.139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача,    має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у    ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи що витрати позивача на правничу допомогу складають 6000,00 грн. , позивач в апеляційній скарзі не заперечує зазначену суму витрат на правничу допомогу, як і факту необґрунтованості витрат в розмірі 950 гривень, оскільки зазначені витрати є очікуваними.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що розмір витрат позивача  на правничу допомогу складає 6 000,00 гривень.
Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, виходячи з розрахунку 2/3 від 6000,00 грн., оскільки позов був задоволений частково.
Положеннями ч.3  ст. 139 КАС України  передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 просив :
-  визнати протиправною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття арештів, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників;
- зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 вересня 2018 року щодо закінчення виконавчого провадження ВП 53973643, зняття всіх арештів з усіх видів майна ОСОБА_1 накладених в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643;
- зобов`язати  Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження ВП 53973643 відносно ОСОБА_1 , зняти всі арешти з усіх видів майна ОСОБА_1 , що накладені в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643.
З наявного в матеріалах справи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018   року вбачається, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання  Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження ВП 53973643 відносно ОСОБА_1 , зняти всі арешти з усіх видів майна ОСОБА_1 , що накладені в межах виконавчого провадження ВП 53973643, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з виконавчим провадженням ВП 53973643, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо закінчення виконавчого провадження, зняття всіх арештів з усіх видів майна, виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій.
Колегія суддів  вважає, що зазначене свідчить про пов`язаність його  позовних вимог, що являє собою одну взаємопов`язану позовну вимогу, яка стосувалась одного порушеного права: нездійснення  розгляду відповідачем заяви позивача щодо закриття  виконавчого провадження, скасування арештів та виключення  позивача з єдиного реєстру боржників . 
Вказаний факт також підтверджується  розміром судового збору, який сплачений позивачем при пред`явленні  позову, а саме, 704,8 грн., як за одну  позовну вимогу   немайнового характеру,   а також стягнутий судом з відповідача у повному обсязі. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи  висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, виходячи з розрахунку 2/3 від 6000,00 грн.
Таким чином, колегія суддів вважає, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню в розмірі  підтверджених понесених витрат в розмірі 6000 грн., а тому,  рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі № 2040/8090/18 – скасувати.
Ухвалити постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, код ЄДРПОУ 41430683) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 ( шість тисяч )грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.І. Сіренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  15.01.2020 року