ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 грудня 2019 року
м. Київ
 
Справа № 443/1965/18
Провадження № 14-623цс19
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Ситнік О. М.,
 
суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Яновської О. Г., 
 
учасники справи: 
заявник - Державна організація «Комбінат Троянда» (далі - ДО «Комбінат Троянда»), 
заінтересована особа - Жидачівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Жидачівський РВ ДВС), 
 
розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ДО «Комбінат Троянда»
 
на постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів Шандри М. М., Левика Я. А., Струс Л. Б. 
 
у справі за скаргою ДО «Комбінат Троянда» на дії та рішення заступника начальника Жидачівського РВ ДВС Слободи В. П. про накладення штрафу на ДО «Комбінат Троянда » в межах виконання виконавчого провадження № 57567268 про поновлення на роботі ОСОБА_2 
 
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст вимог скарги
 
У листопаді 2018 року ДО «Комбінат Троянда» звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати неправомірними дії заступника начальника Жидачівського РВ ДВС Слободи В. П. щодо винесення постанов від 08 та 14 листопада 2018 року про накладення штрафу в межах виконання виконавчого провадження № 57567268, скасувати зазначені постанови. 
 
Скарга мотивована тим, що 26 липня 2018 року Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 443/636/18 (провадження № 2/443/753/18), у якому допущено до негайного виконання рішення у частині поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді начальника дільниці ДО «Комбінат Троянда» Державного агентства резерву України з 30 березня 2018 року. 08 та 14 листопада 2018 року заступником начальника Жидачівського РВ ДВС Слободою В. П. винесено постанови про накладення на ДО «Комбінат Троянда» штрафу в межах виконання виконавчого провадження № 57567268 у розмірі 5 100,00 грн та 10 200,00 грн за невиконання рішення суду від 26 липня 2018 року відповідно. Зазначено, що дії заступника начальника Жидачівського РВ ДВС є неправомірними й такими, що вчинені з порушенням вимог Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2018 року скаргу ДО «Комбінат Троянда» задоволено: визнано неправомірними дії заступника начальника Жидачівського РВ ДВС Слободи В. П. щодо винесення постанов від 08 та 14 листопада 2018 року про накладення штрафу в межах виконання виконавчого провадження № 57567268, скасовано зазначені постанови.
 
Постановляючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що оскаржувані постанови державним виконавцем винесені передчасно, з порушенням вимог Закону № 1404-VIII.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 року ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2018 року скасовано. Провадження у справі за скаргою ДО «Комбінат Троянда» на дії заступника начальника Жидачівського РВ ДВС Слободи В. П. щодо винесення постанов від 08 та 14 листопада 2018 року про накладення штрафів у виконавчому провадженні № 57567268 та скасування зазначених постанов закрито.
 
Апеляційний суд керувався тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки Законом № 1404-VIII установлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2019 року до Верховного Суду, ДО «Комбінат Троянда» просила скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, справу передати до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскарження дій та рішень державного виконавця у межах виконавчого провадження за виконавчим листом про поновлення на роботі регламентовано частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII та розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) «Судовий контроль за виконанням судових рішень», адже такі дії та рішення державного виконавця здійснюються на виконання рішення суду, прийнятого в порядку цивільного судочинства.
 
Позиція інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність наведених у касаційній скарзі доводів, просила касаційну скаргу ДО «Комбінат Троянда» залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів, а ухвалою від 25 вересня 2019 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу прийнято для продовження розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у порядку письмового провадження).
 
Позиція Великої Палати Верховного Суду
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Вирішуючи питання стосовно юрисдикції цього спору, Велика Палата Верховного Суду керується такими міркуваннями.
 
У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
 
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. 
 
За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
 
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
 
У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24) Європейський суд з прав людини закріпив поняття «суд, встановлений законом», яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність. 
 
Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 
 
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
 
Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.
 
У поданій до суду скарзі ДО «Комбінат Троянда» просила:
- визнати неправомірними дії заступника начальника Жидачівського РВ ДВС Слободи В. П. щодо винесення постанов від 08 та 14 листопада 2018 року про накладення штрафу в межах виконання виконавчого провадження № 57567268;
- скасувати зазначені постанови.
Суди установили, що 26 липня 2018 року Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист у цивільній справі № 443/636/18 за позовом  ОСОБА_2 до ДО «Комбінат Троянда» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.
 
Постановами заступника начальника Жидачівського РВ ДВС від 08 та 14 листопада 2018 року за невиконання рішення суду у справі № 443/636/18 у частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на ДО «Комбінат Троянда» накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн та 10 200,00 грн відповідно.
 
На спірні правовідносини поширюється саме Закон № 1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
 
Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
 
Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
 
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
 
Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі № 758/8095/15-ц (провадження № 14-134цс19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 753/22823/18-ц (провадження № 14-408цс19).
 
Апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Підстав для висновків, що апеляційний суд порушив правила предметної чи суб`єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.
 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
З огляду на вказане касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення- без змін. 
 
У такому разі розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України не проводиться.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду 
 
ПОСТАНОВИЛА:
 
Касаційну скаргу Державної організації «Комбінат Троянда» залишити без задоволення.
 
Постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                    О. М. Ситнік
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                         О. Р. Кібенко
Т. О. Анцупова                                        В. С. Князєв
С. В. Бакуліна                                          Л. М. Лобойко
В. В. Британчук                                       Н. П. Лященко
Ю. Л. Власов                                            О. Б. Прокопенко
М. І. Гриців                                                В. В. Пророк
Д. А. Гудима                                             Л. І. Рогач
                                              Ж. М. Єленіна                                          О. С. Ткачук
                                              О. С. Золотніков                                      О. Г. Яновська