ПОСТАНОВА
Іменем України

28 лютого 2020 року 
Київ
справа №372/1259/16-а
провадження №К/9901/15390/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Обухівського районного суду Київської області у складі судді Зінченка О.М. від 27 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Коротких А.Ю., Ганечко О.М., Літвіної Н.М. від 22 травня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною дії Міністерства оборони України щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; 

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплатити йому одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року, позов задоволено. 

Визнано неправомірною відмову Міністерства оборони України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії.

Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, який отримав ІІ групу інвалідності в наслідок виконання обов`язків військової служби в порядку, встановленому Постановою Кабінетів Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року.

3. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій Міністерство оборони України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулося із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами встановлено, що ОСОБА_1 в період з 04.05.1979 по 10.05.1981 проходив строкову військову службу в лавах збройних сил і приймав участь в бойових діях на території республіки Афганістан з 20.04.1980 по 10.05.1981.

6. Відповідно до акту судово-медичного обстеження № 231 від 10.08.2007 рубці на лобній ділянці у ОСОБА_1 є наслідком заживлення поранень, які мали місце раніше. За давністю утворення дані ушкодження можуть відповідати періоду його участі в бойових діях в Афганістані в 1980 році.

7. Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку № 658 від 28.08.2007 множинні вогнепальні осколкові поранення голови (контузія) ОСОБА_1 , наслідком яких стали три лінійні рубці в лобній ділянці - це поранення, контузія, захворювання, яке, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку. 

8. Довідкою МСЕК серія КИО-1 № 291285 від 20.09.2007 ОСОБА_1 довічно встановлено ІІ групу інвалідності з 20.09.2007 у зв`язку з отриманням поранення, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

9. Використовуючи своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії, до якої були додані документи згідно з переліком наведеним в заяві.

10. 29.02.2016 Київський обласний військовий комісаріат направив Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву позивача та документи для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги.

11. Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 20 від 01.04.2016, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, в тому числі (п. 45) ОСОБА_1 , оскільки в наданих документах немає підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше, ніж через три місяці після звільнення з такої служби, як це передбачено пп. 4 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 499.

12. Вважаючи зазначене рішення відповідача незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

13. В обґрунтування касаційної скарги Міністерство оборони України вказує на те, що позивачем до заяви про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги не подано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Подані позивачем документи піддаються сумніву, оскільки з них не вбачається, що травма (поранення, контузія) отримана саме під час участі в бойових діях в ДР Афганістан (країні, де велись бойові дії). 

14. Відзиву на касаційну скаргу Міністерства оборони України учасники справи не надіслали.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

17. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. 

18. Пунктом 4 частини другої цієї статті визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

19. Нормами частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

20. На виконання вказаної норми Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року                 N 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги).

21. Зазначений нормативний акт визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

22. Згідно з пунктом 12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

23. Відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

24. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. З наведених норм законодавства, можна зробити висновок, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання, про що обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій.

26. Повернення ж документів на доопрацювання за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання суперечить зазначеним нормам.

27. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, щодо його відповідності критеріям, які пред`являються та закріплені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. У даному випадку Міністерство оборони України не досліджувало за встановленою Порядком №499 процедурою подані                           ОСОБА_1 документи й не прийняло жодного передбаченого законом рішення за наслідками вирішення питання стосовно призначення і виплати позивачу спірної грошової допомоги, яке може бути предметом оскарження. 

28. Таким чином, зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги може розцінюватися як втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

29. Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

30. Тобто, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

31. Суд першої інстанції при прийнятті постанови вказаного не врахував та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу. Апеляційний суд при апеляційному перегляді постанови суду першої інстанції залишив рішення без змін.

32. Відповідно до частини першої та третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

33. З огляду на наведене, судові рішення відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2017 року скасувати.

Прийняти постанову про часткове задоволення позову.  

Скасувати рішення Міністерства оборони України від 01 квітня 2016 року №20 у формі                                п. 45 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо вирішення питання про можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                       Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                 Я.О. Берназюк
                                                                                                                                                                                                                                                                             С.М. Чиркін