ОКРЕМА ДУМКА

10 лютого 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.001962
адміністративне провадження №К/9901/30593/19
Судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Васильєвої І.А. 
у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Верховний Суд ухвалою від 06.02.2020 справу № 1.380.2019.001962 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, касаційне провадження у якій відкрито за скаргою Львівської митниці ДФС на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2019 року, передав на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Мотивом для передачі справи на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду став різний підхід Верховного Суду до визначення ціни позову у справах, предметом оскарження в яких є рішення про коригування митної вартості товарів, для цілей обрахунку суми судового збору.

Так, в постановах від 21 серпня 2018 року (справа №810/3206/17), від 31 січня 2019 року (справа №814/1045/16), була висловлена правова позиція, що оскільки предметом позову є рішення про коригування митної вартості товарів, то розрахунок судового збору має здійснюватися, виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була відкоригована оскаржуваними рішеннями.
У той же час, Верховним Судом в постановах від 12 червня 2018 року (справа №810/88/16), від 14 травня 2019 року (справа №826/8432/18), висловлену іншу правову позицію, згідно з якою розмір мита, який необхідно доплатити для випуску товарів у вільний обіг, є загальною сумою майнових вимог, тобто ціною позову, при оскарженні рішення про коригування митної вартості. Такий висновок у зазначених рішеннях Верховного Суду ґрунтується на тому, що різниця між митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною контролюючим органом внаслідок коригування, згідно з приписами статті 279 МК України становить базу оподаткування митом товарів, і не вважається загальною сумою майнових вимог позивача.

Одночасно у вказаній ухвалі зроблено висновки, що оскільки безпосереднім наслідком винесення рішення про коригування митної вартості є зміна складу майна позивача, вимоги про скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, є майновими. При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні.

Частиною першою статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.

За правилами частини четвертої статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 346 цього Кодексу.

Вважаю, що з метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у подібних правовідносинах та у зв`язку з існуванням різного підходу Верховного Суду до визначення ціни позову у справах, предметом оскарження в яких є рішення про коригування митної вартості товарів, для цілей обрахунку суми судового збору, справа підлягає передачі на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 

Разом з тим, враховуючи положення частини четвертої статті 347 Кодексу адміністративного судочинства України, така ухвала повинна містити мотиви необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

При цьому вважаю, що така ухвала не може містити категоричних висновків щодо правильності застосування норм права, оскільки в даному випадку метою передачі справи на розгляд палати є забезпечення єдності практики вирішення спорів у подібних правовідносинах. Вказане не означає, що при розгляді справи судовою палатою суд зобов`язаний відступити від правової позиції, що викладена в постановах від 21 серпня 2018 року (справа №810/3206/17), від 31 січня 2019 року (справа №814/1045/16). 

Відтак, висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, констатує факт погодження всього складу колегії суддів із правовою позицією, яка викладена в даній ухвалі, що, на мою думку, є передчасним.

І. А . Васильєва
Суддя Верховного Суду