ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 р.	Справа № 520/7071/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року (суддя Горшкова О.О.; м. Харків) по справі № 520/7071/19
за позовом  ОСОБА_1     
до Голови Харківської обласної державної адміністрації, Державної казначейської служби України                     
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Голови Харківської обласної державної адміністрації (надалі за текстом також - відповідач 1, голова ХОДА), Державної казначейської служби України (надалі за текстом також - відповідач 2, ДКСУ), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:  
- визнати протиправною бездіяльність голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни щодо ненадання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 20.06.2019 р.;
- стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень у якості відшкодування за моральну шкоду спричинену протиправною бездіяльністю голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни щодо ненадання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 20.06.2019 р.;
- стягнути із відповідача 1 на користь позивача судові витрати у розмірі суми судового збору та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до 1) Голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни, 2) Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди - залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач, з посиланням на ст. 79 КЗпП України, зазначає, що голова ХОДА зобов`язана була не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну відпустки надати позивачу письмове повідомлення про дату початку відпустки. Незважаючи на затверджений графік відпусток, відповідач-1 так і не повідомила позивача письмово як того вимагає законодавство про дату і час початку відпустки, не прийнявши і будь-якого рішення з цього приводу. Таким чином, відновідач-1, не надавши позивачу відпустку грубо порушив своєю бездіяльністю конституційні права останнього, позбавляючи його права на гарантований відпочинок. Порушення права на відпочинок призвели до перебування позивача у пригніченому стані та емоційному перенапруженні, наслідком чого стали душевні страждання, що вплинули на відносини із колегами, а також із членами сім`ї, а також на його емоційно-психологічний стан. 
Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі № 520/7071/19 та призначено справу до апеляційного розгляду. 
14 січня 2020 року від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог та відмову від стягнення суми витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року прийнято заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі № 520/7770/19 в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень у якості відшкодування за моральну шкоду спричинену протиправною бездіяльністю голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни щодо ненадання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 20.06.2019 р. - визнано нечинним.
Провадження у справі № 520/7770/19 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень у якості відшкодування за моральну шкоду спричинену протиправною бездіяльністю голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни щодо ненадання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 20.06.2019 р. - закрито. 
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, з урахуванням ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 року про визнання судового рішення нечинним та закриття провадження у справі в частині позовних вимог, та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді директора Департаменту екології природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації згідно розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 17.03.2015 року № 186-к.
22 травня 2019 року позивачем сформовано та підписано заяву на ім`я голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни про надання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 24.06.2019 року з виплатою грошової допомоги (а.с. 10).
Вказана заява була скерована на адресу Харківської обласної державної адміністрації 11.06.2019 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією фіскального чеку ПАТ “Укрпошта” від 11.06.2019 року та копією рекомендованого поштового відправлення від 11.06.2019 року (а.с. 11).
Вказаний лист позивача надійшов на адресу Харківської обласної державної адміністрації 13 червня 2019 року, що підтверджується відміткою на копії рекомендованого поштового відправлення про вручення.
Листом від 20 червня 2019 року № 01-78/4831 позивачу надано відповідь на його заяву від 22 травня 2019 року, в якій зазначено, що у вищевказаний період є актуальним питання експлуатації місць видалення відходів Харківській області, що обумовлено високою температурою повітря, та було запропоновано перенести відпустку на інший період.
Вказаний лист отриманий позивачем особисто 20.06.2019 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи, що відповідачем 1 допущено бездіяльність, яка виявилась в ігноруванні відповідачем 1 звернення позивача про надання йому відпустки, чим, як вважає позивач, порушено його конституційне право на відпочинок, звернувся до суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідачем 1, на підставі, у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, на заяву позивача від 22.05.2019 року (яка надійшла на адресу відповідача 13.06.2019 року) про надання йому частини щорічної відпустки, надано вмотивовану відповідь у формі  листа від 20.06.2019 року, а не відмовлено ОСОБА_1 у наданні щорічної відпустки, що, в свою чергу, виключає наявність зі сторони відповідача 1 протиправної бездіяльності щодо ненадання позивачу частини щорічної основної відпустки та ігнорування звернення позивача про частини щорічної основної відпустки.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.
Відповідно до ч.1    ст. 1 Закону України “Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності” від 22.06.2012 №5026-17    роботодавцем є юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.
Згідно до вимог ст. 57 Закону України “Про державну службу” державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.
За кожний рік державної служби після досягнення п`ятирічного стажу державної служби державному службовцю надається один календарний день щорічної додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як 15 календарних днів ст. 58 вищенаведеного Закону.
У відповідності до вимог ст.59 Закону України “Про державну службу” щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.
Статтею 4 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Відповідно до ст. 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 74 КЗпП встановлено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої приналежності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
Відповідно до ч.4 ст.79 КЗпП, черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництв, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.
Відповідно до ч.5 ст.79 КЗпП конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.
Згідно з п.1 ч.1 ст.80 КЗпП, щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі порушення власником або уповноваженим ним органом терміну письмового повідомлення працівника про час надання відпустки (частина 5 статті 79 цього Кодексу).
Відповідно до частини третьої статті 80 КЗпП України щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) у разі, коли надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, установи, організації, та за умови, що частина відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використана в поточному робочому році.
Аналогічні норми містяться і у статтях 10, 11 та  12  Закону України “Про відпустки”.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що державний службовець наділений правом ініціювання надання йому щорічної невикористаної відпустки у будь-який час відповідного робочого року у порядку черговості надання відпусток, яка визначається графіком, який узгоджується між працівником та уповноваженим органом, який зобов`язаний повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну.
При цьому, вищенаведене законодавство, що регулює порядок надання відпусток не виключає можливості надання відпустки поза графіком за заявою працівника, втім, не вводить відповідний документ у правове поле.
Як свідчать матеріали справи, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 22.12.2018 року № 201-к затверджено графік відпусток на 2019 рік керівників структурних підрозділів Харківської обласної державної адміністрації.
В графіку щорічних відпусток керівників структурних підрозділів Харківської обласної державної адміністрації на 2019 рік затверджено як черговість надання щорічних відпусток в т. ч. ОСОБА_1 , так і визначено конкретні періоди та дати початку щорічних відпусток із зазначенням кількості календарних днів, зокрема з 20.02.2019 року (3 календарних дні), з 20.06.2019 року (14 календарних дні), з 09.10.2019 року (13 календарних дні), з 20.12.2019 року (6 календарних дні).
Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач вказує, що згідно графіку відпусток на 2019 рік, основна частина відпустки позивача тривалістю 14 календарних днів запланована з 20.06.2019 року, тобто фактично позивач був ознайомлений з графіком щорічних відпусток на 2019 рік та відповідний графік було узгоджено між працівником (позивачем) та роботодавцем (Головою Харківської обласної держаної адміністрації).
При цьому, заперечень чи незгоди з таким графіком з грудня 2018 року позивач не висловив, із відповідними заявами до роботодавця щодо перенесення щорічної відпустки до роботодавця також не звертався, доказів на спростування чого позивачем до суду не надано.
Матеріали справи свідчать, що листом від 20 червня 2019 року № 01-78/4831 позивачу надано відповідь на заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року, яка надійшла до Харківської обласної державної адміністрації 13 червня 2019, та за результатами розгляду зазначено, що у вищевказаний період відпустки (з 24.06.20419 року) є актуальним питання експлуатації місць видалення відходів Харківській області, що обумовлено високою температурою повітря, та було запропоновано перенести відпустку на інший період.
Отже, заява ОСОБА_1 від 22 травня 2019 року, яка надійшла до Харківської обласної державної адміністрації 13 червня 2019, про надання йому частини щорічної відпустки була належним чином розглянута суб`єктом владних повноважень, в результаті чого позивачу надана мотивована відповідь листом від 20.06.2019 рок, в якій та запропоновано перенести відпустку на інший період у зв`язку з актуальністю питання експлуатації місць видалення відходів у Харківській області, що обумовлено високою температурою повітря.
Тобто, фактично позивачу не відмовлено у наданні відпустки, а запропоновано перенести відпустку на інший період, враховуючи те, що позивач, як директор Департаменту екології природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, є відповідальним за експлуатацію місць видалення відходів у Харківській області відповідно Положення про Департамент екології та природних ресурсів Харківської області державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Харківської області державної адміністрації 23 травня 2018 року № 334.
Згідно із ст. 45 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", організаційно-процедурні питання внутрішньої діяльності місцевих державних адміністрацій регулюються їх регламентами, що затверджуються головами відповідних місцевих державних адміністрацій, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Типові регламенти місцевих державних адміністрацій затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Судом встановлено, що розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 13 вересня 2018 року № 519 затверджено Регламент Харківської обласної державної адміністрації.
Так, відповідно до пункту 4.10 Регламенту Харківської обласної державної адміністрації, відпустка надається на підставі заяви, яка за 15 днів до початку відпустки подається на ім`я голови обласної державної адміністрації першим заступником, заступниками голови обласної державної адміністрації, керівником апарату обласної державної адміністрації, головами районних державних адміністрацій, керівниками структурних підрозділів обласної державної адміністрації, працівниками патронатної служби голови обласної державної адміністрації апарату обласної державної адміністрації.
Тобто, заява позивача (як керівника структурного підрозділу обласної державної адміністрації) про надання відпустки з 24 червня 2019 року, яка надійшла на поштову адресу Харківської обласної державної адміністрації 13 червня 2019 року подана позивачем з порушенням строків подачі відповідних заяв, встановлених Регламентом Харківської обласної державної адміністрації, який регулює організаційні та процедурні питання діяльності обласної державної адміністрації та є обов`язковим до виконання посадовими особами Харківської обласної державної адміністрації.
Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем 1, на підставі, у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, на заяву позивача від 22.05.2019 року (яка надійшла на адресу відповідача 13.06.2019 року) про надання йому частини щорічної відпустки, надано вмотивовану відповідь у формі  листа від 20.06.2019 року, в якому запропоновано саме перенести відпустку на інший період за наявності поважних, об`єктивних причин, а не відмовлено ОСОБА_1 у наданні щорічної відпустки, що, в свою чергу, виключає наявність зі сторони відповідача 1 протиправної бездіяльності щодо ненадання позивачу частини щорічної основної відпустки та ігнорування звернення позивача про частини щорічної основної відпустки.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності голови Харківської обласної державної адміністрації Світличної Юлії Олександрівни щодо ненадання ОСОБА_1 частини щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 20.06.2019 р.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року по справі № 520/7071/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  10.02.2020 року