ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4009/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А., 
за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.
за участю представників: позивача - Сидоренко В.В., відповідача -Борисенко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 ( суддя першої інстанції Сидоренко  Д.В.)  в адміністративній справі №160/4009/19 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області третя особа: Первинна професійна спілка "Правозахисники країни"  про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом , в якому просила  визнати протиправним та скасувати наказу №139 о/с від 24.04.2019року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в частині переміщення її на посаду інспектора - чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та звільнення її з посади інспектора відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області; поновити на посаді інспектора відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 24.04.2019року.  
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посада на яку її переведено не є рівнозначною посадою, на якій вона працювала до 24.04.2019року, що є порушенням п.п.1 п.2 ч.1 ст.65 Закону України "Про національну поліцію" та ст.32 Кодексу законів про працю України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від позивача ОСОБА_1 , за змістом якої встановлено, що апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції яке постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає помилковим позицію суду, яка будувалася на аналізі висновків службового розслідування , а також висновку ВПЗ УКЗ ГУНП, складений за результатами вивчення 13.03.2019 року стану соціально-психологічного клімату та конфліктної ситуації в колективі відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції. Зазначеним висновком було встановлено, що працівниками відділу моніторингу Дніпровського ВП дійсно було порушено Правила етичної поведінки поліцейських, оскільки останні не контролювали свою поведінку, почуття та емоції та дозволили особисті симпатіям та антипатіям впливати на службову поведінку та дисципліну, що призвело до конфліктів які набули публічного розголосу  і могли призвести до більш негативних наслідків у разі не вжиття відповідних заходів, що і стало підставою для звільнення позивача з посади та переміщення на іншу посаду виходячи з інтересів служби. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено висновок від 28.03.2019 року за результатами службового розслідування, оскільки не було встановлено та не відображено в рішенні, що він містить обставини справи, зокрема вчинення позивачем дисциплінарного проступку та документи які підтверджують або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку. Апелянт зазначає, що висновок від 28.03.2019 року за результатами службового розслідування не містить обставин справи, які б свідчили про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Крім того, апелянт зазначає, що підставою для видання спірного наказу в порушення п.2 Розділу 3 Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження  служби в поліції, затверджений наказом МВС України від 23.11.2016 року №1235, підставою підготовки та видання наказу про переміщення та звільнення з посади позивача, стали не документи з питань проходження служби, а наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Додатково апелянт зазначив про  відсутність обґрунтувань в чому полягає більш ефективна служба та виходячи з інтересів служби та зв`язок з її переміщенням, про необґрунтованість фактичної підстави для переміщення - наказу ГУ НП В Дніпропетровській області №1162 від 28.03.2019року, який видано на підставі висновку службового розслідування, оскільки вказаний висновок стосується порушення  дисципліни іншою особою ОСОБА_2 , а не всіма поліцейськими відділу. Порушення судом процесуальних норм які були підставою для звернення позивача з апеляційною скаргою, апелянтом не зазначено.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Як встановлено з матеріалів справи, наказом ГУНП у Дніпропетровській області від 07.11.2015року №1 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу    Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"  з 07.11.2015 року було призначено прибулу з МВС України ОСОБА_1 інспектором Дніпровського відділу поліції ГУНП, присвоївши їй в порядку переатестування спеціальне звання "старший сержант поліції".
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.12.2016 року №352 лейтенанта поліції ОСОБА_1 переміщено на посаду інспектора відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції, звільнивши з посади інспектора того ж відділу поліції. 
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області "По особовому складу" №139 о/с від 24.04.2019року, відповідно до п.2 ч.1 ст.65 Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 переміщено (для більш ефективної служби виходячи з інтересів служби) на посаду інспектора-чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції (посадовий оклад 2400 грн.), звільнивши з посади інспектора відділу моніторингу того ж відділу поліції, з 24 квітня 2019 року. Підставою зазначено, наказ ГУ НП від 28.03.2019року та акт Дніпровського відділу поліції про запропонування посад від 16.04.2109року №45/20-1289.
Підставою видання спірного наказу про переміщення позивача на іншу посаду став наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 28.03.2019 року №1162, згідно п.2 якого, ОСОБА_1 , за порушення пп.11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службової дисципліни, недотримання вимог абз.8 п.1 роз.II Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у неодноразових конфліктах, неналежному контролі за своєю поведінкою, почуттями та емоціями, що негативно впливає на службову поведінку та набуло суспільного резонансу, що впливає на рівень авторитету та довіри до поліції в цілому попереджено про необхідність дотримання  службової дисципліни.
У  вказаному наказі зазначено, що начальнику відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітан поліції Пошивайло Р.О. належний контроль за дотриманням підлеглими поліцейськими порядку ведення єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, виконанням організаційно-розпорядчих документів не здійснював, сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі не забезпечив, своєчасно дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними не вчинив, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.    
Наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №1162 від 28.03.2019року,  видано на підставі висновку службового розслідування.  
Відповідно до п.4 Висновку службового розслідування за відомостями, викладеними у публікаціях голови первинної професійної спілки "Правозахисники країни" ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній мережі "Facebook", про приниження честі та гідності, провокації конфлікту та застосування фізичної сили по поліцейських відділу моніторингу в приміщенні адміністративної будівлі Дніпровського ВП, за порушення пп.11 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службової дисципліни, недотримання вимог абз.8 п.1 роз.II Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у неодноразових конфліктах, неналежному контролі за своєю поведінкою, почуттями та емоціями, що негативно впливає на службову поведінку та набуло суспільного резонансу, що впливає на рівень авторитету та довіри до поліції в цілому, запропоновано попередити інспекторів відділу моніторингу, в тому числі ОСОБА_1 , про необхідність дотримання  службової дисципліни.
Пунктом 8 вказаного Висновку  запропоновано начальникам   Дніпровського відділу поліції полковнику поліції Кабаненку О .М . та УКЗ ГУ НП полковнику поліції Небеському Ю.С. за погодженням з УОАЗО ГУ НП, з урахуванням рекомендацій ВПЗ УКЗ ГУ НП, на підставі п.2 ст.65 Закону України "Про Національну поліцію", з метою врегулювання ситуації, що склалася, недопущення випадків нестатутних відносин між поліцейськими у відділі моніторингу Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, для зміцнення дисципліни та законності, до 15.04.2019року надати начальнику ГУ НП пропозиції про переміщення на інші рівнозначні посади ГУ НП в Дніпропетровській області, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, в тому числі інспектора відділу моніторингу ОСОБА_1
Отже, під час проведення службового розслідування комісією встановлений факт наявності конфлікту між інспекторами відділу моніторингу, та факт того, що цей конфлікт набув публічного розголосу та суспільного резонансу, що, в свою чергу, впливає на рівень авторитету та довіри до поліції в цілому та свідчить про порушено Правила етичної поведінки поліцейських.
16.04.2019 року начальником сектору кадрового забезпечення Дніпровського відділу поліції майором поліції Ткаченком О.О., на виконання вимог п.6 наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 28.03.2019року№1162, а саме з урахуванням рекомендацій поліцейських ВПЗ УКЗ ГУ НП, на підставі пп.6 п.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", з метою врегулювання ситуації, що склалася, недопущення випадків нестатутних відносин між поліцейськими у відділі моніторингу, для зміцнення дисципліни та законності, запропоновано позивачу наступні посади: 
-          інспектор-черговий чергової частини Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області;
-          інспектор-черговий чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області;
-          оперуповноважений сектору кримінальної поліції Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області.
В акті №45/20-1289 від 16.04.2019року зазначено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 потребує час на роздум, а також зазначено, що усно у відповідь на поставлені питання пояснила, що перебувала у відпустці, у зв`язку з чим немала можливості прибути до СКЗ ДВП для ознайомлення з вакантними посадами.
Вважаючи, що  переміщення на іншу посаду відбулось незаконно, без наявності на те визначених Законом України «Про Національну поліцію» підстав, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з  законності та обґрунтованості оскаржуваного наказу. До того ж начальником ГУ НП в межах наданих йому повноважень, для забезпечення ефективного виконання завдань та функцій, покладених на поліцію   Законом №508, у спосіб та порядок, встановлені   статтею 65 Закону №508, переміщено позивача у порядку переведення на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в поліції. При цьому переміщення позивача на іншу посаду здійснено з урахуванням місця її проживання (м. Дніпро), оскільки її було переведено в межах зазначеного населеного пункту на рівнозначну посаду старшого інспектора-чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області. Щодо рівнозначності посад суд зазначив, що Закон №508 не містить вимог відносно того, що рівнозначність посад включає в себе обов`язковість виконання тотожних функціональних обов`язків. Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 затверджений Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань.  Оскільки і Дніпровський відділ поліції, і Самарський відділення поліції Дніпровського відділу поліції є структурними підрозділами ГУ НП, до них застосовується саме цей розділ. Так, пунктом 4 Переліку встановлено граничне спеціальне звання "лейтенант поліції" для      посади інспектора у відділі, відділенні поліції. Разом з тим, рівнозначність посад підтверджується також    постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015року №988, якою затверджено схеми посадових окладів поліцейських. Відповідно до функціональних обов`язків старшого інспектора відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції ГУНП він підпорядковується начальникові відділу моніторингу Дніпровського ВП та заступнику начальника відділу моніторингу Дніпровського ВП. Посадовими інструкціями старшого інспектора    чергового чергової частини Самарського  відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП визначено, що у службовій діяльності він підпорядковується начальнику чергової частини, начальнику відділення поліції. Таким чином, посади інспектора відділу моніторингу Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області і інспектора-чергового чергової частини Самарського  відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області  є рівнозначними.
          Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 13 Закону № 580-VIII систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
Пунктом 8 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Закон № 580-VIII, який є спеціальним у спірних правовідносинах, не містить визначення поняття «рівнозначна посада». Водночас слід враховувати положення частини першої статті 59 Закону № 580-VIII, згідно з якою служба в поліції є державною службою особливого характеру.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» 10 грудня 2015 року № 889-VIII рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.
Згідно з частинами першою та другою статті 51 Закону України «Про державну службу» посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці: до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади.
З метою встановлення розмірів посадових окладів державні органи поділяються за юрисдикцією, яка поширюється: 1) на всю територію України; 2) на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя; 3) на територію одного або кількох районів, міст обласного значення.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів зазначає, що з метою з`ясування ступеня рівнозначності посад інспектора відділу поліції та інспектора-чергового чергової частини необхідно провести сукупний порівняльний аналіз таких показників як: коло функціональних обов`язків, розмір посадових окладів, ступінь підпорядкованості.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що  відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від  11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», розмір посадового окладу інспектора відповідного відділу поліції складає - 2 400грн, так само й розмір окладу інспектора-чергового чергової частини складає 2  400 грн.
Тобто, посадовий оклад старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на новій посаді є співрозмірним попередньому.
          Аналогічно не відрізняється коло функціональних обов`язків та ступінь підпорядкованості за посадою, яку обіймала позивачка до переміщення, та новою посадою.
Враховуючи викладене, суд дійшов правомірного висновку про те, що посада, яку обіймала позивачка, і посада, на яку її переміщено за спірним наказом,  є рівнозначними.
Доводи представника апелянта стосовно того, що позивачка не була притягнення до дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу виключає підставу для переміщення, судова колегія зазначає як безпідставні, оскільки у Законі № 580-VIII йдеться про можливість переміщення поліцейського по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей (пункт 8 частини десятої статті 62 Закону). В свою чергу, наказ   начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 28 березня 2019 року №1162, адресований начальникам Дніпровського відділу поліції Кабаненку О.М. та УКЗ ГУНП полковнику поліції Небеському Ю.С. , про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ВМ Дніпровського відділу поліції ГУНП, не є  підставою для переміщення позивача.  
Як встановив суд, відповідачем  перевірялись  особисті якості працюючих, що  дало підстави для переміщення на іншу посаду.
Таким чином, обставин, які б свідчили про неправомірність порушення відповідачем питання про переміщення ОСОБА_1 по службі, судом не встановлено.
          Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
          Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 321, 322, 325,328 КАС України-
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 в адміністративній справі №160/4009/19 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області третя особа:   Первинна професійна спілка "Правозахисники країни"   про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
          Повний текст постанови складено 05 лютого 2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва