ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2020 р.                                                  Справа №921/66/19
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                                       Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                          Якімець Г.Г.
          Бойко С.М.
секретар судового засідання О.Кіра

за участю представників сторін:
від позивача:  не зявився;
від відповідача: не зявився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “Українська енергетична група”, м. Київ, від 18 жовтня 2019 року 
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.09.2019 (повний текст рішення складено - 01.10.2019, суддя Н.М. Бурда)   
у справі № 921/66/19
за позовом: Приватного акціонерного товариства “Українська енергетична група”, м.Київ
до відповідача: Почаївської міської ради, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область  
про визнання недійсним та скасування рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 №808; визнання договору оренди землі від 24.05.2007 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк до 24.05.2022, зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 до 24.05.2022 на 5 років

ВСТАНОВИВ:
короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Приватного акціонерного товариства “Українська енергетична група” звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовом до Почаївської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 №808; визнання договору оренди землі від 24.05.2007 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк до 24.05.2022, зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 до 24.05.2022 на 5 років.
           01.08.19 було подано заяву про зміну предмету позову (вх.№13499 від 01.08.2019),  в якій просив позовні вимоги викласти  у наступній редакції:
1. “Визнати нечинним та скасувати рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 року, N”808.
2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.05.2007, укладеного між Почаївською міською радою (Орендодавець) та ЗАТ “Українська енергетична група” (Орендар), зареєстрований у Кременецькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 року, всіх змін і доповнень, які були чинними до моменту поновлення договору, у наступній редакції:
"ДОДАТКОВА УГОДА №2  до Договору оренди землі від 24.05.2019 року
м. Почаїв                                                            "          "_________ 20          року
Орендодавець (уповноважена особа) - Почаївська міська рада, в особі міського голови Бойко Василя Сергійовича, що діє на підставі ст.42 Закону України “Про місцеве самоврядування”, з однієї сторони, та Орендар - Приватне акціонерне товариство “Українська енергетична група”, в особі директора Заінчковського В`ячеслава Борисовича, за взаємною згодою уклали цю Додаткову угоду про наступне.
1.Викласти п.8 Договору оренди землі від 24.05.2007 у новій редакції:
Даний договір укладено строком на п`ять років. По закінченню терміну дії договору, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У цьому разі, зацікавлена сторона зобов`язана повідомити орендодавця про бажання укласти договір на новий термін не пізніше ніж за два місяці  до спливу строку договору.
2. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та є невід`ємною частиною Договору.
3. Додаткову угоду укладено в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.
4. Інші умови Договору, не врегульовані даною Додатковою угодою, залишаються незмінними і Сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.”.
Ухвалою суду від 22.08.2019 прийнято до розгляду заяву ПАТ “Українська енергетична група”  про зміну предмета позову б/н від 01.08.2019 у справі №921/66/19 та постановлено подальший розгляд даної справи здійснювати з її урахуванням. 
          Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.09.2019 у справі №921/66/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Вищезазначене рішення суду першої інстанції мотивовано  неналежним виконанням позивачем  договірного зобовязання, яке полягало в укладенні договору оренди асфальтової площадки від 01.11.2016 з ФОП Антонюком без  погодження власника земельної ділянки, що суперечить договору та чинному законодавству, несплатою орендної плати згідно рішення Почаївської міської ради №2031 від 26.12.2014 та неосвоєнням  земельної ділянки протягом строку дії додаткової угоди №1 до договору оренди від 24.05.2007.
Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи: 
в апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції про відмову у позові та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задоволити повністю, мотивуючи це тим, що:
1)          Частиною 6 статті 33 ЗУ ,,Про оренду землі’’ врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування. Апелянт зазначає, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатись правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 ЗУ ,,Про оренду землі’’, не вимагається.
2)          Позивач мав право  скористатись своїм переважним  правом на  поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії (позивач направив 04.04.17, а строк закінчення дії договору -24.05.17) направив до відповідача разом із проектом відповідної додаткової угоди також протокол розбіжностей. 18.04.17 своїм листом відповідач повідомив позивача про отриманням ним підписаної додаткової угоди з протоколом розбіжностей, з повідомленням, що про результати розгляду позивач буде проінформований. Позивач  належним чином виконав передбачений договором обовязок щодо повідомлення орендодавця про намір поновити договір оренди від 24.05.2007. Натомість лист-повідомлення про відмову позивачеві у поновленні договору оренди відповідач направив лише 07.06.2017, тобто із порушенням місячного терміну для повідомлення орендаря про прийняте рішення, що дало позиваеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди з урахуванням змісту ч.6 ст.33 ЗУ  ,,Про оренду землі’’ у судовому порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з тих мотивів, що :
1) ПрАТ “Укранська енергетична група” неналежним чином виконувало умови Договору оренди землі від 24.05.2007 р., про що свідчить укладення договору оренди асфальтної площадки від 01.11.2016 р. з ФОП Антонюком О.Я. без погодження власника земельної ділянки

2) орендарем не відбулося освоєння земельної ділянки, що свідчить про  її нераціональне та неефективне використання.

3)          сторони не дійшли згоди щодо змін умов договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору та орендної плати з урахуванням нової нормативно грошової оцінки земельної ділянки, додаткову угоду укладено не було. Договір оренди землі від 24.05.2007 припинив свою дію за спливом строку, на який його було укладено. Отже, як зазначає відповідач станом на день прийняття оскаржуваного рішення правовідносини сторін з приводу оренди земельної ділянки фактично припинилися, а від так відсутні підстави вважати, що внаслідок прийняття такого рішення будь-які цивільні права чи інтереси позивача є порушеними.
                    Згідно з витягом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020, у зв`язку з перебуванням судді Матущака О.І. у відпустці, справу №921/66/19 розподілено до розгляду судді Якімець Г.Г., в зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Бонк Т.Б. – головуючий суддя, судді: Якімець Г.Г. та Бойко С.М.
У судове засідання не з`явились представники сторін, хоча сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Згідно ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи розумні строки розгляду справи за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, те, що явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою у даній справі, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників відповідачів та третьої особи  на підставі наявних у справі доказів. 
Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на наступне. 
Як вбачається із долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 25.01.2019 щодо ПрАТ ,,Українська енергетична група”, на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2001 року право власності  на об`єкт незавершеного будівництва, автостоянки з автосервісним комплексом готовністю 25%, що знаходиться за адресою :вул. Лосятинська, 1-а у м. Почаїв, до  складу якої входять: кам`яна будівля автостоянки з автосервісним комплексом 2000 року, асфальтобетонна автостоянка 2000 року, металева огорожа 2000 року, металеві ворота 2000 року та металева тимчасова споруда 2012 зареєстровано за позивачем  , про що також свідчить витяг про державну реєстрацію права №32715731, виданий Кременецьким РКБТІ 28.12.2011 року.
Рішенням Почаївської міської ради № 215 від 22 вересня 2004 року надано дозвіл ЗАТ “Українська енергетична група” на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,665 га, в довгострокову оренду терміном на 49 років для завершення будівництва автостоянки з автосервісним комплексом за рахунок земель ЗАТ “Торговий дім “Укрексімнафтородукт”, на підставі якого останнім виготовлено вищезазначену технічну документацію.
Між Почаївською міською радою (Орендодаіець) та ЗАТ “Українська енергетична група” (Орендар) 24 травня 2007 року укладено договір оренди землі (надалі Договір), предметом якого є земельна ділянка несільськогосподарського призначення, землі, що використовується в комерційних цілях, яка знаходиться на території Почаївської міської ради Кременецького району по вул. Лосятинська. В оренду передавалась земельна ділянка загальною площею 0,6650 га, у тому числі під будівлями - 0,0057 га, двір -0,6593 га. (п. 2 Договору)
На земельній ділянці знаходиться об`єкт незавершеного будівництва автостоянки з автосервісним комплексом. (п. 3 Договору)
Відповідно до п. 8 Договору, його укладено на 5 років. Після закінчення строку Договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Згідно п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 10% відсотка нормативної грошової оцінки землі, що складає 30   693,24 грн в рік та 2557,77 грн в місяць.
Земельна ділянка передається в оренду для комерційного використання. Цільове призначення земельної ділянки несільськогосподарського призначення, землі що використовуються в комерційних цілях. Умови збереження стану об`єкта оренди забороняється самовільна забудова земельної ділянки.
 Пунктами 35-36 Договору сторони передбачили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб, або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                        
Згідно додаткової угоди № 1 від 24.05.2012 року до договору оренди землі від 24.05.2007 року, укладеної між Почаївською міською радою та ЗАТ “Українська енергетична група”, сторони погодились продовжити договір оренди землі від 24.05.2007 року за згодою сторін з 24.05.2012 року по 24.05.2017 року на 5 років, на тих самих умовах, що передбачені в договорі оренди землі від 24.05.2007 року.
01 листопада 2016 року між ФОП Антонюк О.Я та ПрАТ “Українська енергетична група” укладено договір оренди асфальтованої площадки для розміщення МАФу, яка знаходиться за адресою м. Почаїв вул. Лосятинська, 1а.
Згідно розпорядження міського голови № 298 від 24.11.2016 року створено тимчасову  комісію для обстеження земельної ділянки по вул. Лосятинській, 1а в м. Почаїв. 
Відповідно до  акту обстеження земельної ділянки по вул. Лосятинській, 1а  в                      м. Почаїв від 01 грудня 2016 року, в ході обстеження даної земельної ділянки тимчасовою комісією було виявлено, що частина земельної ділянки забудована, наявна бетонна основа розміром 10,2х6,4 м з перегородками. Дозволів та погоджень Почаївською міською радою на забудову орендованої земельної ділянки в вул. Лосятинській 1а здійснено не було. Висновком комісії встановлено неналежне виконання орендарем земельної ділянки умов договору, що тягне за собою розірвання договору в судовому порядку.
Рішенням сесії Почаївської міської ради № 587 від 02 грудня 2016 року, затверджено акт обстеження земельної ділянки по вул. Лосятинській, 1а в м. Почаїв та ініційовано питання щодо розірвання оренди землі від 24.05.2007 року (зареєстрований у Кременецькому районному відділі Тернопільської регіональної філії Центру ДЗК 05 червня 2007 року за № 040765/01838).
Згідно акту обстеження земельної ділянки по вул. Лосятинській 1а Кременецького району Тернопільської області від 25 січня 2017 року комісією встановлено, що будь-яке використання земельної ділянки відсутнє, що свідчить про неефективність та нераціональність використання даної земельної ділянки. Земельна ділянка по вул. Лосятинській, 1а в м. Почаїв не використовується як така, а також на ній не проводиться жодна комерційна діяльність, яка б сприяла наповненню місцевого бюджету.
Рішенням сесії Почаївської міської ради № 2031 від 26 грудня 2014 року вирішено переглянути розмір орендної плати щодо земельної ділянки площею 0,6650 га для комерційного призначення в м.Почаїв, вул. Лосятинська,1а, яка перебуває в оренді ЗАТ “Українська енергетична група”, яким і встановлено орендну плату у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Згідно супровідного листа від 04.01.2017 року, Почаївська міська рада на виконання рішення сесії № 2031 від 26.12.2014 року надіслала ПрАТ “Українська енергетична група” проект додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2007 року щодо внесення змін у вказаний договір в частині розрахунку та розміру орендної плати (з розрахунком орендної плати) в 3 примірниках на 9 сторінках, а також копію рішення сесії № 2031 від 26.12.2014.
23.03.2017 року позивачем направлено на адресу Почаївської міської ради лист про продовження дії договору від 24.05.2007 року на 15 років.
У відповідь на зазначений вище лист Почаївська міська рада листом №444 від 07.04.2017 повідомила Орендаря, що враховуючи відсутність досягнутих домовленостей між сторонами правочину щодо розміру орендної плати, визначеної із урахуванням рішення Почаївської міської ради №2031 від 26.12.2014, просить надіслати на адресу останньої підписану додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 24.05.2007, а також проінформувала, що його прохання про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 року буде розглянуто черговою сесією Почаївської міської ради.
Крім того, Орендодавець листом №468 від 18.04.2019 повідомив Орендаря, що оскільки законність розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у зв`язку із укладенням договору оренди асфальтової площадки від 01.11.2016 буде встановлена рішенням Господарського суду Тернопільської області по справі №921/228/17-г/17, у зв`язку із чим рекомендував звернутись із питанням поновлення строку дії договору після набрання рішенням у вказаній справі законної сили (лист №468 від 18.04.2017). 
04.04.2017 року позивачем направлено відповідачу лист-повідомлення 04-17/1 про продовження дії договору від 24.05.2007 року на 15 років, до якого Орендарем було додано підписану ним додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 24.05.2007 (надіслану йому Орендодавцем згідно супровідного листа від 04.01.2017), а також протокол розбіжностей до додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2017 року, у якому п. 4-1 Договору оренди землі від 24.05.2007 викладено у наступній редакції : “Сторони погодили продовжити Договір оренди землі від 24.05.2007 року, укладений між Орендарем і Орендодавцем, за згодою Сторін з 24.05.2017 року до 24.05.2022 року на 5 років”.  
За результатами розгляду вказаного вище листа Почаївською міською радою було повідомлено ПрАТ “Українська енергетична група”, що його прохання про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 року буде розглянуто черговою сесією Почаївської міської ради, про результати розгляду заявника буде проінформовано (лист №467 від 18.04.2017).
24.05.2017 року Почаївською міською радою прийнято рішення № 808 "Про відмову в поновлені договору оренди землі від 24.05.2007 року", яким , керуючись п. 34 ст.26 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні”, ЗК України, ст. ст. 25, п. 1 ч.  ст. 31, ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, враховуючи неналежне виконання умов договірного зобов`язання, яке полягає в укладені договору оренди асфальтованої площадки від 01.11.2016р. з ФОП Антонюком О.Я. без погодження власника земельної ділянки, а також несплату орендної плати згідно рішення Почаївська міська рада, зокрема, вирішила:
1. “Відмовити в поновленні договору оренди землі від 24.05.2007 року, укладеного між Почаївською міською радою та ПрАТ “Українська енергетична група”, об`єктом якого виступає земельна ділянка площею 0,6650 га за кадастровим номером 6123410500:01:002:0380 в м.Почаїв, по вул. Лосятинській,1А, несільськогосподарського призначення (землі, що використовуються в комерційних цілях).
2. Припинити дію договору оренди землі від 24.05.2007 року (реєстровий номер № 040765/01838), орендарем якої виступає ПрАТ “Українська енергетична група”, на підставі п.1 ч.1    ст. 31 у зв`язку з відсутністю намірів передачі в оренду земельної ділянки на підставі ст. 33 ЗУ “Про оренду землі” та не освоєнням земельної ділянки протягом строку дії додаткової угоди №1 від 24.05.2007.  
3.  ПрАТ “Українська енергетична група” в двотижневий термін із моменту прийняття даного рішення міською радою звільнити земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди землі від 24.05.2007 року…”.
30.05.2017 року Почаївською міською радою листом за №653 повідомлено позивача, що за результатами розгляду надісланих ним листів про поновлення договору оренди землі  від 24.05.2007 року рішенням  №808 від 24.05.2017 року йому було відмовлено в поновленні договору оренди землі з мотивів, наведених в мотивувальній частині даного рішення.
Прийняття вищенаведеного рішенням Почаївської міської ради за №808 від 24.04.2017, стало підставою звернення позивача до господарського суду із позовом про його (рішення) скасування та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 24.05.2007, укладеного між Почаївською міською радою (Орендодавець) та ЗАТ “Українська енергетична група” (Орендар), зареєстрованого у Кременецькому районному відділі Тернопільської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.06.2007 року, у редакції позивача (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).
Висновки суду апеляційної інстанції
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Як встановлено судом, 24 травня 2007 року між Почаївською міською радою та ЗАТ “Українська енергетична група” було укладено договір оренди землі предметом якого є земельна ділянка несільськогосподарського призначення (землі, що використовується в комерційних цілях), загальною площею 0,6650 га, у тому числі під будівлями - 0,0057 га, двір -0,6593 га, яка знаходиться на території Почаївської міської ради Кременецького району по вул. Лосятинська.
Статтею 2 Закону України "Про оренду землі"       передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються        Земельним кодексом України (далі -       ЗК України), Цивільним кодексом України (далі -       ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі     статтею 13 Закону України "Про оренду землі"     договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Як урегульовано статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.
Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Як встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення сесії Почаївської міської ради № 2031 від 26 грудня 2014 року, Орендодавцем переглянуто розмір орендної плати щодо земельної ділянки площею 0,6650 га для комерційного призначення в м.Почаїв, вул. Лосятинська,1а, що перебуває в оренді ЗАТ “Українська енергетична група”, яким і встановлено орендну плату у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, про що повідомлено Орендаря згідно супровідного листа від 04.01.2017 року, до якого було долучено проект додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2007 року щодо внесення змін у вказаний договір в частині розрахунку та розміру орендної плати (з розрахунком орендної плати) в 3 примірниках на 9 сторінках, а також копію рішення сесії № 2031 від 26.12.2014.
Факт отримання вказаного поштового відправлення адресатом 30.01.2017 підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 0200240034858, з відміткою про вручення, копія якого міститься в матеріалах справи. При цьому з тексту додаткової угоди №1 до договору оренди від 24.05.2007 вбачається, що стосується вона саме розрахунку розміру орендної плати за спірну земельну ділянку. 
Із наявних матеріалів справи вбачається, що протокол розбіжностей до додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2017 року позивачем на адресу Орендодавця надіслано лише  04.04.2017 і стосується вказаний протокол розбіжностей умов продовження дії договору від 24.05.2007 року на 5 років, а не розміру орендної плати тобто не стосується умов саме додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2017. 
Таким чином судова колегія констактує факт про відсутність досягнутої сторонами правочину в позасудовому порядку згоди, як щодо розміру орендної плати (оскільки додаткова угода №1 від 24.05.2019 підписана Орендарем із застереженням :"З протоколом розбіжностей"), так і щодо умов поновлення строку дії договору від 24.05.2007 (протокол розбіжностей до додаткової угоди №1 не підписаний Орендодавцем). Доказів судового врегулювння розбіжностей, що залишились неврегульованими,    матеріали справи не містять.
Згідно ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі: у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.
Так, відповідно до частин першої - п`ятої      статті 33 цього Закону      по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою    статті 33 Закону України “Про оренду землі”   передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою    статті 33 Закону України “Про оренду землі”, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Отже, для застосування частини першої   статті 33 Закону України “Про оренду землі”       та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього       закону      необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.
Частиною шостою   статті 33 Закону України “Про оренду землі”       передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Такої позиції дотримується велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц.
Звернувшись до суду з позовом, позивач посилається на наявність у нього переважного права на поновлення договору оренди землі, яке було порушено орендодавцем оспорюваним рішенням ради №808 від 25.04.2017.
Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою    статті 33 Закону України “Про оренду землі”, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. 
Так, для продовження користування землею (поновлення договору оренди) добросовісний орендар повинен: належно виконувати обовязки згідно з умовами договору; не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір укласти договір оренди землі на новий строк; надати проект додаткової угоди до договору; продовжувати сплачувати орендну плату; продовжувати користуватися земельною ділянкою після спливу строку дії договору.
Як встановлено судом, позивач, відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 24.05.2007, посилаючись на приписи ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, виявив бажання скористатися своїм переважним правом на поновлення дії договору на новий строк, надіславши 23.03.2017 Почаївській міській раді листа № 23/03-1 про продовження дії договору від 24.05.2007 року на 15 років. 
Крім того, 04.04.2017 року позивачем направлено відповідачу лист-повідромлення 04-17/1 про продовження дії договору від 24.05.2007 року на 15 років, до якого Орендарем було додано підписану ним із застереженням додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 24.05.2007 (надіслану йому Орендодавцем згідно супровідного листа від 04.01.2017), а також протокол розбіжностей до додаткової угоди № 1 до договору оренди землі від 24.05.2017 року, у якому п. 4-1 Договору оренди землі від 24.05.2007 викладено у наступній редакції: “Сторони погодили продовжити Договір оренди землі від 24.05.2007 року, укладений між Орендарем і Орендодавцем, за згодою Сторін з 24.05.2017 року до 24.05.2022 року на 5 років”.
Беручи до уваги вищенаведене, сторони не дійшли згоди щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору та орендної плати (з урахуванням нової  нормативної грошової оцінки земельної ділянки), додаткову угоду №1 укладено не було.
Приписами статей 641 - 642 вказаного кодексу визначено порядок пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. А відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
          Отже, названі норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.
Беручи до уваги вищенаведене, погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у даному спорі права позивача не були порушені з огляду на недосягнення між сторонами згоди щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки в частині строку дії договору  та орендної плати, оскільки за положеннями частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі", при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, а у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. 
Поряд із цим, доказів долучення Орендарем до вказаних листів саме проекту Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі позивачем суду не надано, що дає підстави вважати, що ПрАТ “Українська енергетична група” не дотрималось вимог ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі"     щодо надіслання проекту додаткової угоди Орендодавцю у визначений законодавцем строк.
Таким чином суд констатує, що договір оренди землі від 24.05.2007 припинив свою дію 24.05.2017 року  за спливом строку, на який його було укладено (п. 36 Договору від 24.05.2007), з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.05.2012 до договору оренди землі від 24.05.2007 року,  якою  дія  договір оренди землі від 24.05.2007 року за згодою сторін була продовжена до 24.05.2017 року.
Враховуючи встановлені у справі обставини, приймаючи до уваги той факт, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним усіх необхідних та достатніх дій, направлених на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, та відсутності доказів які б свідчили, що право позивача на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди є порушеним, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про відсутність підстав вважати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.05.2007, у зв`язку з чим підставно відмовив ПрАТ “Українська енергетична група” у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Посилання апелянта на приписи норм ч. 6 ст. 33 ЗУ “Про оренду землі”, як правової підстави визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 24.05.2017 укладеною, то суд оцінює їх критично та не приймає до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, обов`язкової для застосування місцевими судами,  у випадку якщо  орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч.1-ч.5 статті 33 Закону України “Про оренду землі”, то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки: (1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; (2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.
Таким чином, виходячи з того, що в ч.1-ч.5 та ч.6    статті 33 Закону України “Про оренду землі”    містять дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками. (21.02.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду в рамках справи № 917/772/17). 
Правова позиція щодо розрізнення цих підстав підтверджується також у постанові палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі 920/739/17.
Відповідно до частини другої     статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією       та законами України.
Згідно статті 21 Цивільного кодексу України       суд визнає недійсним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Оскільки судом першої інстанції підставно встановлено, що  договір оренди землі від 24.05.2007  припинив свою дію 24.05.2017 року за спливом строку, на який його було укладено, тобто станом на день прийняття оскаржуваного рішення правовідносини сторін з приводу оренди земельної ділянки фактично припинились, а відтак відсутні підстави вважати, що внаслідок прийняття такого рішення органом місцевого самоврядування будь-які цивільні права чи інтереси позивача є порушеними.
Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що за загальним принципом цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, правовий режим земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. 
Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій     статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
І оскільки встановлено, що позивач - Приватне  акціонерне товариство “Українська енергетична група”, є власником майна - об`єкта незавершеного будівництва автостоянки з автосервісним комплексом, яке знаходиться м. Почаїв, вул. Лосятинська, буд. 1а, що надає йому право у визначеному чинним законодавством порядку  звернутись до Почаївської міської ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, з відповідним клопотанням про передачу йому земельної ділянки, на якій розміщені належне йому майно, в оренду шляхом укладення нового договору оренди землі .  
Беручи до уваги вищенаведене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Таким чином, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.09.2019 у справі №921/66/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, в той час як у відзиві наведені обґрунтовані доводи стосовно відсутності порушень матеріального та процесуального права судом першої інстанції. 
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції. 
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, - 
                                        П О С Т А Н О В И В :
1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Українська енергетична група”, м. Київ, від 18 жовтня 2019 року – залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.09.2019 у справі №921/66/19 – залишити без змін.
3.Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції – покласти на скаржника.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст.286-289 ГПК України.      

Повний текст постанови складено 27.02.2020 р.

Головуючий (суддя-доповідач):                                                  Т.Б. Бонк
Судді                                                                                                    Г.Г.Якімець

С.М.Бойко