КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 761/25186/19
провадження № 22-ц/824/3450/2020
 
27 лютого 2020 року                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А. 
при секретарі Примушку О. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за  позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання протиправним та скасування рішення з розгляду акту про порушення, за апеляційною скаргою  представника   ОСОБА_1   - адвоката  Кушнеренка Євгена Юрійовича на рішення  Шевченківського  районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в складі судді  Осаулова А. А.,
 
встановив:
 
20.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним  позовом,  в якому просив визнати протиправним  та скасувати рішення комісії Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго») з розгляду акту про порушення № К 035193 від 02.05.2019 року,  оформленого протоколом від 27 травня 2019 року щодо нарахування вартості безобліково спожитої електроенергії внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією на суму 78 679,97 грн.
Позовні  вимоги обґрунтовані  тим, що  02 травня 2019 року,  при перевірці за адресою:   АДРЕСА_1 ,  засобів обліку  електричної енергії представниками  ПрАТ "Київобленерго" зафіксовано  порушення Правил  роздрібного  ринку  електричної  енергії (ПРРЕЕ) та складено  акт про  порушення  №К 035193,   якому  зазначено   про  самовільне  підключення  до  електроустановок, струмоприймачів або  електропроводки  до  електричної мережі енергопостачальника прихованим методом, для  виявлення  якого  було  демонтовано  пластину  в щиті обліку. 
За результатами розгляду  цього акта, комісією  прийнято  рішення  про  розрахунок  недорахованої  електроенергії  по  акту згідно  підпункту 1 п.5.5.5 та 8.2.4 ПРРЕЕ та відповідно  до  п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної  енергії,  не  облікованої  внаслідок  порушення  споживачем   ПКЕЕН.
Відповідно  до  повідомлення  про  оплату по  акту №035193 від 02.05.2019 сума становить 78 679,97 грн з урахуванням  ПДВ, повідомлення  про  оплату сформоване  за період  з 02.05.2016  по  31.12.2018 . 
Незаконність  наведеного  вище  рішення   комісії  ПрАТ "Київобленерго" пояснював тим, що  відповідачем  застосовано Методику,  яка підставою   нарахування  збитків  встановлює  наявність факту порушення  ПКЕЕН, затверджених  постановою  КМУ  №1357  від 26.07.1999, які  станом на  02.05.2019  втратили чинність.
Крім  цього,  відповідно до   п.3.1 Методики факт  втручання  споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження  пломб та/або  приладів обліку має бути підтверджено експертизою. До отримання   енергопостачальником  результатів експертизи ( у визначених  цією Методикою  випадках) ця Методика не  застосовується.  За таких  обставин   відсутні  підстави для  її застосування  для  розрахунку.
Посилався також на невірно обрахований період нарахування  вартості необліковоної   спожитої електроенергії. Зазначив, що  в протоколі розгляду  акту про  порушення  кількість днів, що  береться для  розрахунку,  складає  1095 днів  ( з 02.05.2016  по  02.05.2019).  У  відповідності до   п.3.3 Методики розрахунок  вартості необлікованої  електричної енергії здійснюється   за  період,  що становить  не  більше  загальної кількості днів  за  дванадцять  календарних  місяців, що передували дню виявлення   порушення. 
Рішенням Шевченківського  районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року позов залишено без задоволення. 
На вказане рішення суду представник    ОСОБА_1   - адвокат  Кушнеренко Є. Ю. подав  апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення  позову.  
Апеляційна  скарга  мотивована  тим,  що  при вирішенні  справи судом  першої інстанції зроблено  висновок   щодо  неможливості оскарження   рішення  комісії   в рамках  заявленого  позову, при цьому  суд  надав правову оцінку   правомірності оскаржуваного  рішення  та розглянув справу по  суті. 
Також зазначив, що  суд першої інстанції не  в повній мірі  дослідив  обставини справи, не врахував  аргументи  та доводи позивача та не  зробив відповідних  висновків.  
Так, твердження  суду   про те, що  застосування  експертного  дослідження  в даному випадку  не  потрібно, жодним чином не  аргументовано.
Судом  першої інстанції  також  було проігноровано  доводи позивача щодо невірно  обрахованого  періоду  для  нарахування  вартості  необлікованої електричної енергії. 
У відзиві на апеляційну  скаргу представник відповідача - адвокат Тимошенко  О. В. просить  апеляційну скаргу  залишити без задоволення, а рішення  суду  без змін. 
Вважає, що   висновок  суду першої інстанції щодо правової природи рішення  комісії  оператора  системи розподілу є вірним.   Рішення  комісії не є актом, який безпосередньо  тягне  за собою зміну  чи припинення  певних  прав або  обов`язків позивача, не  тягне  для споживача негативних  правових наслідків  у вигляді  примусового  безспірного  стягнення  вартості додатково  нарахованого  обсягу  електричної енергії,  оскільки  не є документом, на підставі якого  здійснюється  стягнення  у примусовому порядку, а лише засвідчує  факт порушення  споживачем ПРРЕЕ  та може   бути використаний  як доказ при розгляді  судом спору  про  відшкодування збитків,заподіяних  споживачем  внаслідок  порушення  правил. 
В судовому  засіданні представник ПрАТ «Київобленерго» - адвокат Тимошенко  О. В.  просив відмовити у задоволенні   апеляційної скарги, посилаючись на  її  необґрунтованість. 
Інші  учасники,  що  беруть участь  у справі,  в судове  засідання  не  з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином. 
Переглянувши справу за  наявними  в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому    задоволенню з таких підстав. 
Судом  встановлено, що  02.05.2019 представниками ПрАТ «Київобленерго»  було  складено   акт про  порушення позивачем  Правил  роздрібного  ринку  електричної  енергії (ПРРЕЕ) №К035193,  на підставі якого  27.05.2019 комісія по розгляду  вказаного  акта прийняла  рішення, оформлене  протоколом  №085,  відповідно  до  якого  для нарахування   збитків  необхідно  застосовувати  пункт 3.1.5 Методики,  п.1 п.5.5.5,  8.2.4  ПРРЕЕ, за період  з 02.05.2016  по 02.05.2019  по  тарифах,  що  діяли протягом  періоду порушення.  
Згідно  відповіді   ПрАТ "Київобленерго" від 10.06.2019,  повідомлення  про  оплату  по  акту порушення  ПРРЕЕ №К 035193 від 02.05.2019 сформоване за період  з 02.05.2016  по  31.12.2018. 
Відмовляючи у задоволенні  позову  про  визнання протиправним  та скасування  рішення комісії з розгляду акту про порушення,  оформленого протоколом від 27.05.2019, суд першої інстанції виходив  з того,  що  вказане  рішення  комісії не є  актом, який породжує  певні  правові  наслідки ,  останнє  не спрямоване  на регулювання  тих чи інших  суспільних  відносин  і не  має  обов`язкового  характеру   для  суб`єктів  цих відносин,  воно не є  за своєю суттю рішенням  державного   чи іншого  органу,  тобто  офіційним документом.  Суд вважав,  що  питання  про  наявність   правових  підстав для стягнення  зі споживача плати  за порушення  ПРРЕЕ на  підставі  відповідного  акта  перевірки  та рішення  комісії  має вирішуватись  під час  розгляду справи за позовом  про  стягнення  грошових  коштів за вчинене  порушення  або про  зобов`язання вчинити певні  дії, пов`язані  з  відновленням становища,  яке існувало  до виникнення  відповідного  спору. 
Колегія суддів  не  може погодитись  з таким висновком  суду  першої  інстанції з  огляду  на таке.
Згідно  п. 53 ПКЕЕН,  акт про порушення  яких став підставою для  прийняття  оскаржуваного  позивачем рішення, оформленого  протоколом,  рішення  комісії  з  розгляду  актів оформляється  протоколом, копія якого  видається  побутовому споживачу.  У  протоколі   зазначається  інформація  про  причетність  побутового  споживача до порушення  цих Правил. У разі  відмови  побутового  споживача  від сплати вартості  необлікованої  електричної  енергії  енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо  між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.
З огляду  на  вищевикладене,  спірним може бути  питання  незгоди споживача із рішенням  енергопостачальника,оформленого протоколом,  про  нарахування  вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого  в акті порушення  ПКЕЕН, що  спонукало  позивача звернутись  із цим позовом  до  суду  з вимогою  визнати  протиправним  та скасувати   рішення комісії з розгляду акту про порушення,  оформленого протоколом від 27.05.2019.   При цьому  обраний  позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає  порушеним, не  суперечить встановленому  законодавством  порядку   вирішення  спірних  питань,  що  можуть виникнути  між побутовим  споживачем  і енергопостачальником,  перелік яких не  є  вичерпним. 
Аналогічний за змістом правовий висновок   викладено  у  постанові  Великої Палати Верховного  Суду  від 14 січня  2020  року  у  справі №910/17955/17.
Разом  з тим, колегія суддів  погоджується  з висновком  суду  першої інстанції щодо  необґрунтованості  заявлених позовних  вимог. 
Відповідно  до  п.3.1 Методики визначення  обсягу  та вартості електричної  енергії , не  облікованої внаслідок   порушення  споживачами правил  користування  електричною  енергією , затвердженою  постановою  НКРЕ  04.05.2006 №562, в редакції, що  діяла  на  час  прийняття  оскаржуваного  рішення,   остання  застосовується   на підставі акта про  порушення, складеного з урахуванням  вимог  ПКЕЕН,  та  в разі  виявлення таких порушень  ПКЕЕН : 
1) пошкодження  або    відсутності  на  приладах обліку пломб з відбитками тавр  про  повірку приладів обліку  (за  умови  наявності акта про  збереження  пломб,  складеного  в порядку,  установленому ПКЕЕН, або  іншого  документа,  який підтверджує факт пломбування  приладів обліку,  та за умови  втручання  споживача в роботу приладів обліку);
2) пошкодження   або  відсутності  пломб  з  відбитками  тавр електроперадавальної організації або індикаторів,  установлених  у місцях,  указаних  в  акті  про  збереження пломб, складеному в порядку,  установленому  ПКЕЕН,  або   в   іншому документі,  який підтверджує  факт пломбування  приладів  обліку,  установлення  індикаторів  та передачу на збереження приладів обліку електричної  енергії  відповідних  пломб та індикаторів;
3) пошкодження  приладів  обліку  (розбите скло,  пошкодження цілісності корпусу тощо),  інших дій споживача,  які  призвели  до зміни   показів   приладів  обліку  (фіксація  індикатором  впливу постійного   (змінного)   магнітного   або   електричного   полів, використання    фазозсувного    трансформатора    тощо   (у   разі підтвердження  факту  встановлення  та  передачі   на   збереження споживачу   (власнику   або   наймачу  об`єкта)  приладів  обліку, установлених пломб та індикаторів);
4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника  або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку;
5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або  електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого  споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку;
6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або  електропроводки    до  електромережі,   що   не   є   власністю енергопостачальника; 
7) використання "штучного нуля",  що призвело  до  споживання необлікованої  електричної енергії.
Факт втручання  споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або  приладів обліку   може бути  підтверджений  експертизою.
З огляду  на  те, що було  встановлено порушення, яке полягало  у   самовільному  підключенні  електроустановок, струмоприймачів або  електропроводки до електричної мережі енергопостачальника прихованим методом, для  виявлення  якого  було  демонтовано  пластину  в щиті обліку, без  втручання  споживача в роботу приладів обліку та за відсутності факту пошкодження  пломб та/або  приладів обліку,  доводи позивача про  відсутність  підстав для  застосування   Методики за умов непроведення  відповідної експертизи  є  необґрунтованими. 
Відповідно до   п.  3.1.5  вказаної Методики,  якщо  споживач установив пристрій, що  занижує  покази приладу обліку,  вчинив інші  дії, що призвели до споживання  необлікованої електричної енергії, виявити  які представники постачальника електричної  енергії  під час  проведення  контрольного  огляду  приладу   обліку не мали  можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту  електричну  енергію  з дати останньої  технічної  перевірки  або допуску    електроустановки  споживача  в  експлуатацію  (якщо технічна  перевірка в період з  дати допуску електроустановки  споживача в  експлуатацію   до   дати  виявлення  порушення  не проводилась)  чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не  більше  ніж за  три роки. 
З огляду  на те, що   самовільне  підключення   відбулось  прихованим методом,  доводи позивача про  те, що розрахунок  вартості  необлікованої  електричної  енергії   повинен   проводитись  відповідно  до   пункту, який  передбачає  випадок  самовільного  підключення  споживачем електроустановок, струмоприймачів або  проводів  до електричних мереж   енергопостальника є необґрунтованими.
Позивачем  не  доведено  порушення  його  прав внаслідок  прийняття рішення  щодо нарахування  вартості  безобліково спожитої  електроенергії,  а тому  суд  першої інстанції  дійшов правильного  висновку про   відсутність  правових  підстав для   задоволення  позову. 
З огляду  на  допущену  судом першої  інстанції невідповідність  висновків, викладених  у  рішенні  суду, обставинам справи,  колегія суддів  дійшла висновку про  необхідність   його зміни у мотивувальній частині  в редакції  цієї  постанови. 
Керуючись  ст. 374, 376, 381-384 ЦПК  України суд    
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  представника   ОСОБА_1   - адвоката  Кушнеренка Євгена Юрійовича    задовольнити частково.
Рішення  Шевченківського  районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року змінити у мотивувальній частині, виклавши її у редакції  цієї постанови.   
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку  не  підлягає. 
Повний  текст  судового   рішення  складено  28  лютого  2020  року. 
 
Суддя-доповідач:                                                   Г. М. Кирилюк 
 
Судді:                                                                      І. М. Рейнарт                                 
                                                                             
                                                                                 Т. А. Семенюк