ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24420/19                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                                                                                                     
головуючого - судді:          Парінова А.Б.,
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                                  Губської Л.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просив суд визнати недійсною та скасувати постанову відповідача про повернення виконавчого документа від 22.11.2019.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на передчасність та помилковість висновків суду першої інстанції, а також порушення судом норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.
У судове засідання призначене на 13 січня 2020 року учасники судового процесу будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду  справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.
З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України судова колегія вирішила подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи у грудні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який підписано від імені позивача представником за довіреністю (засвідченої нотаріусом) Ткачук В.П.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження відповідних повноважень вказаної особи до матеріалів позовної заяви було додано нотаріально завірену копію довіреності від 21 червня 2019 року, відповідно до змісту якої позивач - Задніпрянік Р.С. уповноважує Ткачука В.П. представляти його інтереси, у тому числі надає право останньому права пред`явлення позову, а також права підписувати та подавати заяви від імені позивача. 
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено, у зв`язку з тим, що до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження того, що Ткачук В .П. є адвокатом. При цьому, відповідних висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що з 01.01.2019 представництво інтересів у справах, що не віднесені до категорії незначної складності, здійснюється адвокатами.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовну заяву подано та підписано особою, яка не має права її підписувати.
Переглядаючи матеріали справи, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч.1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 5 статті 160 КАС України визначено вимоги до позовної заяви. Крім того, частинами 1 - 7 статті 161 КАС України визначений перелік документів, що додається до позовної заяви.
Відповідно до приписів п.2 ч.1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Цією ж статтею передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, зокрема, якщо відсутні підстави для її повернення.
Відповідно до положень ч.1 статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною 1 статті 57 цього Кодексу передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до вимог ч. 2 наведеної норми, у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до     частини другої     статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Відповідно до приписів статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи. 
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Отже, аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що законодавством передбачено випадки у яких представником може бути інша особа, ніж законний представник або адвокат. Зокрема, таке виключення розповсюджується на справи незначної складності.
Визначення адміністративної справи незначної складності (малозначна справа) передбачено положеннями п. 20 ч. 3 ст. 4 КАС України відповідно до приписів якої це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Приписами ч. 6 ст. 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у п. 10 вказаної норми законодавцем передбачено, що до справ незначної складності може бути віднесено і інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 КАС України справи незначної складності розглядаються      за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому, положеннями ч. 2 цієї норми визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Так, відповідно до приписів ч. 4 цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У свою чергу, як вбачається зі змісту позовної заяви предметом даного позову є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень та при цьому, колегією суддів не встановлено, що на підставі цього рішення позивачем може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб або інших обставин передбачених ч. 4 ст. 257 КАС України.
Отже, з аналізу наведених норм законодавства з упрохуванням предмета спору у даній справі, судом не встановлено законних підстав, які зобов`язують суд вирішувати даний спір виключно за правилами загального позовного провадження.
Разом з цим, судова колегія звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 9 ст. 171 КАС України суддя вирішує за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання щодо категорії складності даної справи, а також дійшов необґрунтованого та помилкового висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.
З урахуванням викладеного та враховуючи, що приписами КАС України передбачено представництво інтересів фізичної особи у суді адвокатом лише щодо справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, колегією суддів встановлено помилковість висновку суду першої інстанції про те, що правом представляти інтереси позивача у даній справі, у тому числі подавати та підписувати від його імені та інтересах позовну заяву законодавством наділений виключно адвокат.
Таким чином, апеляційний суд зазначає, що висновки Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що позов підписано особою, яка не має права його підписувати, а також про те, що до позовної заяви не додано документу, що підтверджує право особи підписувати позов - є безпідставними.
При цьому, судова колегія зазначає, що до матеріалів апеляційної скарги представником позивача Ткачуком В.П. додано копії документів, що підтверджують право вказаної особи здійснювати адвокатську діяльність,  тобто свідчать про те, що зазначений представник є адвокатом.
У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з посиланням на відсутність доказів на підтвердження наявності у представника позивача Ткачука В.П. права підписувати позовну заяву від імені позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
З огляду на зазначені обставини та враховуючи, що представником позивача було надано суду належні докази на підтвердження повноважень, зокрема підписання позовної заяви, колегія суддів дійшла висновку, що повернення позовної заяви позивачу здійснено судом першої інстанції з порушенням процесуальних вимог, що свідчить про необхідність скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                               
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткачука Владислава Петровича задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                        А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          Л.В. Губська