Справа № 161/17607/19  Провадження №33/802/41/20 	Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Булат Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.10.2019 року, о 20 год. 00 хв., в с. Крупа Луцького району Волинської області керував транспортним засобом - автомомбілем марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник Булат Ю.В. оскаржують її з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважають рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є законною, оскільки за кермом автомобіля він не перебував, а також те, що на момент пропозиції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було забезпечено присутність двох свідків, як того вимагає закон. Також вважають, що ОСОБА_1 незаконно примусово доставлено до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Просять скасувати постанову судді, прийняти нову, якою закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Булат Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384131 від 12.10.2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).
Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у даному документі відсутні відомості про свідків, які були присутні на місці події (а.с.1).
Апеляційним судом встановлено, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи немає даних та обов`язкових пояснень свідків про відмову водія ОСОБА_1 від проведення у встановленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння. 
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у матеріалах справи відсутнє відео з боді-камер працівників поліції. Для з`ясування причини відсутності такого запису, апеляційним судом викликались працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак в судове засідання дані особи не з`явились і про причини своєї неявки не повідомили.
Свідок ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції повідомив про те, що близько 20 год 00 хв 12.10.2019 року рухався своїм автомобілем, зупинився поруч з автомобілем ОСОБА_1 , який заважав проїзду, оскільки стояв посередині проїзної частини дороги. Даний автомобіль був заведений, підійшовши до цього транспортного засобу, він попросив ОСОБА_1 , котрий знаходився в салоні, вийти з авто, на що останній категорично відмовився. Трохи згодом, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, а ОСОБА_2 відігнав його транспортний засіб в сторону та зателефонував своєму батькові, щоб той забрав машину сусіда, який перебував у нетверезому стані. 
ОСОБА_2 також пояснив, що сам забрав ключі від даного автомобіля аби ОСОБА_1 не сідав за кермо, та повернув їх після приїзду працівників поліції. 
Свідок ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції повідомив про те, що в суботу 12.10.2019 року, ОСОБА_1 зателефонував та просив забрати його з роботи, оскільки той буде святкувати, в тому числі вживати спитрні напої. На його прохання цей свідок погодився. Коли віз додому ОСОБА_1 у них виникла суперечка, після чого цей свідок залишив даний автомобіль на відстані приблизно за 300 метрів від будинку першого і поїхав додому. Ключі залишив в замку запалювання.
Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що 12.10.2019 року близько 20 год. в с. Крупа Луцького району, неподалік свого будинку, бачила автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Транспортний засіб знаходився на проїзній частині дороги, заважав проїзду, був із заведеним мотором. Бачила, що ключ від автомобіля знаходився в замку запалювання. ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно, не адекватно, чинив опір працівникам поліції, яких вона викликала.
З пояснень зазаначених свідків, які були очевидцями неможливо встановити факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Інші досліджені апеляційним судом докази вказують лише на факт можливого перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, а також факт відмови від проходження огляду, а тому відсутні докази, на підставі яких можна беззаперечно стверджувати про порушення даною особою Правил дорожнього руху України.
На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд неповно і поверхнево дослідив обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином не мотивувавши своє рішення на підставі зібраних та перевірених у встановленому законом порядку доказах, передбачених ст.251 КУпАП.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність у матеріалах справи доказів, які зібрані у передбаченому законом порядку та свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приймаючи до уваги вищевикладене і те, що у матеріалах справи відсутні інші достовірні докази, які підтверджують факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та його захисника Булат Юлії Василівни -  задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.А.Подолюк