ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року 
м. Київ

Справа №  905/584/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй - головуючий, Н. М. Губенко, В. І. Студенець
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича
на постанову Східного апеляційного господарського суду від  13.11.2019
у складі колегії суддів: Д. О. Попков - головуючий, О. В. Стойка, Н. М. Пелипенко
та на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019
суддя: Ю. О. Паляниця 
за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця 
у справі №905/584/19 
за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод»
про стягнення 3 548 911,84 грн.
ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали суду першої та постанови суду апеляційної інстанції

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», позивач) звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (далі - ТОВ «Краматорський феросплавний завод», відповідач, боржник) з позовом про стягнення з відповідача 3 548 911,84 грн за прострочення виконання зобов`язань з оплати природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №143/14-ПР від 26.12.2013.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у справі №905/584/19 позовні вимоги АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволені в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 857 457,22 грн - 3% річних та 2 691 454,62 грн - інфляційної індексації, та 53 233,68 грн -судового збору.

30 серпня 2019 року господарським судом Донецької області уповноваженому представнику стягувача видано наказ на примусове виконання рішення суду від 30.07.2019 у справі №905/584/19, яке набрало законної сили 30.08.2019.  Наказ дійсний для пред`явлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.08.2019 у справі №905/584/19  відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у справі №905/584/19 до 31.12.2019.

30 серпня 2019 року АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича із заявою №39-404-19 про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у справі №905/584/19, в якій зазначило про відкриті ТОВ «Краматорський феросплавний завод» рахунки у наступних банківських установах:
- ПАТ  «Промінвестбанк», МФО 300012, адреса банку: м. Київ, провулок Шевченка, 12, р/р №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;
- АТ «Сбербанк», МФО 320627, адреса банку: м. Київ, вул. Володимирська, буд.46, р/р № НОМЕР_5 ;
- АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, адреса банку: м. Київ, вул. Лескова, 9, р/р №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;
- АТ «Правекс Банк», МФО 380838, адреса банку: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, р/р №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;
- АТ «ОТП Банк», МФО 300528, адреса банку: м. Київ, вул. Жилянська, 43, р/р № НОМЕР_11 ;
- АТ «Альфа-Банк», МФО 300346, адреса банку: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, р/р № НОМЕР_12 ;
- АТ «Європейський промисловий банк», МФО 377090, адреса банку: м. Київ бульвар Тараса Шевченка, буд.11, приміщення 51, р/р № НОМЕР_13 ;
- АТ «ВТБ Банк», МФО 321767, адреса банку: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд.8/26, р/р № НОМЕР_14 ;
- АТ «Таскомбанк», МФО 339500, адреса банку: м. Київ вул. Симона Петлюри, буд.30, р/р № НОМЕР_15 ;
- ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, адреса банку: м. Київ вул. Пушкінська, 42/4: р/р № НОМЕР_16 ;
- ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», МФО 320478, адреса банку: м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, р/р № НОМЕР_17 ;
- АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, адреса банку: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, р/р № НОМЕР_18 ;
- ПАТ АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, адреса банку: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд.18/7.

30 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним Артемом Володимировичем відкрито виконавче провадження №59926562 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 у справі №905/584/19.

30 серпня 2019 року приватним виконавцем Пишним А. В. винесено постанову про арешт грошових коштів боржника в межах виконавчого провадження №59926562, що містяться на рахунках в:
- ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;
- АТ «Сбербанк», МФО 320627;
- АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805;
- АТ «Правекс Банк», МФО 380838;
- Краматорській філії АТ КБ «ПриватБанк», МФО 335548;
- АТ «Мегабанк», МФО 351629;
- АТ «ЄПБ», МФО 377090, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ТОВ «Краматорський феросплавний завод» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3 962 360,07 грн. 

30 серпня 2019 року приватним виконавцем платіжні вимоги на примусове списання грошових коштів з рахунків боржника надані в банківські установи разом з постановою про арешт коштів №59926562 від 30.08.2019.

02 вересня 2019 року на електронну адресу приватного виконавця надійшов лист ТОВ «Краматорський феросплавний завод», у якому останній запропонував для розблокування фінансової діяльності підприємства списати грошові кошти з розрахункового рахунку підприємства - р/р НОМЕР_19 в межах виконавчого провадження №59926562.

02 вересня 2019 року на депозитний рахунок державного виконавця стягнуто всю суму боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження. 

Постановою від 03.09.2019 приватним виконавцем знято арешт з коштів боржника. 

03 вересня 2019 року приватним виконавцем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження №59926562.

09 вересня 2019 року ТОВ «Краматорський феросплавний завод» звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою (з урахуванням доповнення до скарги) на протиправні дії приватного виконавця під час виконання рішення суду, в якій просило: визнати протиправною та скасувати постанову №59926562 від 30.08.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про відкриття виконавчого провадження; визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562.

Скарга мотивована тим, що на дату пред`явлення АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 у справі №905/584/19 до виконання вже діяло відстрочення виконання судового рішення та не закінчилося, а тому дії приватного виконавця Пишного Артема Володимировича з відкриття 30.08.2019 виконавчого провадження №59926562 та здійснення примусового стягнення коштів з ТОВ «Краматорський феросплавний завод» в рахунок виконання рішення суду суперечать ст. ст. 4, 34 та п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та є протиправними.

Крім того, ТОВ «Краматорський феросплавний завод» також зазначило, що приватним виконавцем Пишним А.В., крім вчинених протиправних дій з відкриття виконавчого провадження №59926562 та здійснення примусового виконання рішення суду від 30.07.2019, було протиправно, всупереч вимог ч. 2 ст. 24, ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», з порушенням правил територіальної юрисдикції приватних виконавців, прийнято до виконання наказ господарського суду Донецької області від 30.08.2019 у справі №905/584/19.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/584/19 скаргу ТОВ «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича задоволено частково - визнано протиправними дії приватного виконавця в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням № 59926562. В іншій частині скарги - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що фактичне виконання рішення суду у примусовому порядку за наявності відстрочки його виконання нівелює принцип обов`язковості судових рішень (ухвали суду від 30.08.2019), внаслідок чого дії приватного виконавця в частині здійснення примусового виконання наказу від 30.08.2019 не можуть вважатися правомірними. При цьому, суд зазначив, що на оцінку правомірності або неправомірності дій приватного виконавця не можуть впливати обставини його необізнаності щодо прийняття ухвали суду про відстрочення виконання судового рішення.

Суд першої інстанції прийняв до уваги, що наказ господарського суду Донецької області від 30.08.2019 у справі №905/584/19 містить дату набрання законної сили рішенням суду, а саме 30.08.2019, та врахував норми ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якими наведено вичерпний перелік підстав щодо повернення виконавчого документа стягувачу, та дійшов висновку про те, що  приватним виконавцем було правомірно відкрито виконавче провадження за наказом господарського суду Донецької області від 30.08.2019. 

Судом відхилено доводи відповідача про порушення приватним виконавцем вимог щодо територіальної компетенції при відкритті виконавчого провадження на примусове виконання наказу від 30.08.2019 № 905/584/19, враховуючи наявність рахунків боржника у банківських установах м. Києва та правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15, щодо місцезнаходження безготівкових коштів у доктрині банківського права.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі №905/584/19 ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019  скасовано в частині відмови у задоволенні скарги ТОВ «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. про визнання протиправною та скасування його постанови №59926562 від 30.08.2019 про відкриття виконавчого провадження. Прийнято в цій частині нове рішення про задоволення скарги ТОВ «Краматорський феросплавний завод», у зв`язку з чим викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції: 

« 1. Скаргу ТОВ «Краматорський феросплавний завод», м. Краматорськ Донецької області на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову №59926562 від 30.08.2019 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про відкриття виконавчого провадження.
3. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562.»

Постанова мотивована безпідставним ототожненням судом першої інстанції  банківських рахунків та самих коштів як майна.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що наявність таких коштів на банківському рахунку повинно бути встановлено саме на момент відкриття виконавчого провадження для дотримання вимог щодо територіальності, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вже після відкриття виконавчого провадження виконавчі дії можуть здійснюватися на всій території України.

Між тим, із заяви стягувача, якою керувався приватний виконавець, визнаючи правомірність дотримання принципу територіальності, вбачається тільки інформація (реквізити) самих банківських рахунків боржника, як місця (спосіб) можливого зберігання/обліку безготівкових грошових коштів, а не відомості про безумовну наявність такого роду майна боржника на території виконавчого округу приватного виконавця Пишного А.В. на момент відкриття виконавчого провадження.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність доказів, підтверджуючих наявність конкретного майна боржника на території виконавчого округу приватного виконавця Пишного А. В. на момент відкриття виконавчого провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що незважаючи на відстрочення виконання рішення суду, виходячи з вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», наказ міг бути пред`явленим до виконання, а виконавче провадження відкрито (за умов дотримання інших вимог, в тому числі щодо територіальності) протягом трьох років, починаючи з 31.08.2019, про що міститься вказівка і в самому наказі. Проте, приватним виконавцем Пишним А. В. відкрито виконавче провадження у справі в день видачі наказу - 30.08.2019.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що передчасне відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Пишним А. В. (поза межами строку для своєчасного прийняття такого рішення) свідчить про неправомірність відповідних дій останнього незалежно від дотримання вимог щодо територіальності, що залишено поза увагою місцевого суду.

Разом з тим, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції відносно наслідків прийняття ухвали суду від 30.08.2019 про відстрочення виконання рішення як обов`язкового судового акта в розумінні п. 9. ч. 2 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 232 та ст. 32 Господарського процесуального кодексу України. Суд зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» наявність такої ухвали, постановленої одночасно з моментом набранням рішенням законної сили (тобто до початку перебігу строку пред`явлення наказу до примусового виконання і можливого правомірного відкриття виконавчого провадження) тягне за собою перенесення початку перебігу такого строку на наступний день після закінчення установленого судом строку відстрочення - в даному випадку до 01.01.2020.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пишний Артем Володимирович звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/584/19 в частині задоволення вимог відповідача про визнання протиправними дій приватного виконавця Пишного А.В. щодо здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562; скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 та ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/584/19 повністю, відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Краматорський феросплавний завод» на протиправні дії приватного виконавця.

Скарга мотивована правомірним відкриттям виконавчого провадження, оскільки позивач зазначив у заяві перелік відкритих рахунків, які знаходяться в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Приватний виконавець зазначає, що суд першої інстанції правомірно відмовив відповідачеві в задоволенні вимоги про визнання неправомірними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження у м. Києві.

Крім того, приватний виконавець вказує на правомірність вчинення останнім виконавчих дій, оскільки в період виконання рішення суду до моменту закінчення виконавчого провадження ухвала суду про відстрочення виконання рішення суду до 31.12.2019, виконавцю не надходила.

Також, приватний виконавець в касаційній скарзі наголошує на неприйнятті до уваги судом апеляційної інстанції правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 905/3542/15.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» погоджується з мотивами касаційної скарги та просить її задовольнити.

В запереченнях на відзив відповідача приватний виконавець Пишний А.В. вказує на правомірність відкриття виконавчого провадження та виконання наказу суду.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22, п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України. Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частинами 2, 4 ст. 24 Закону встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч.ч. 3, 7 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Тобто, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність. 

Відповідно до ч. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з ч.ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного Закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Пунктом 7.1.5 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. із заявою №39-404-19 від 30.08.2019 про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у справі №905/584/19, в якій вказало на відкриті боржником банківські рахунки.

Суд першої інстанції, розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця, встановив місцезнаходження боржника, місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів, та з урахуванням вимог ст. 24 Закону, вимог глави ХІІІ Цивільного кодексу України, в розумінні якої грошові кошти є майном, та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дійшов правомірного висновку про те, що приватний виконавець Пишний А.В. мав право приймати до виконання наказ суду за місцезнаходженням майна боржника, а саме - грошових коштів боржника на рахунках у банківських установах міста Києва, та приватним виконавцем не порушено вимог щодо територіальності з відкриття ним виконавчого провадження.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що наявність коштів на банківському рахунку повинно бути встановлено саме на момент відкриття виконавчого провадження, є помилковим, оскільки відповідно до приписів п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець саме під час здійснення виконавчого провадження (тобто після його відкриття) має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника.

Як зазначалося вище, ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 4 ст. 4 Закону передбачено підстави повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Верховний Суд констатує, що звернення стягувача із заявою до приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження в день набрання рішенням законної сили не є підставою для повернення виконавчого документа відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення без задоволення скарги відповідача в частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Донецької області від 30.08.2019 відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у справі №905/584/19 до 31.12.2019. Повний текст ухвали складено та підписано 30.08.2019.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 37 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 02.09.2019 на електронну адресу приватного виконавця надійшов лист ТОВ «Краматорський феросплавний завод», у якому останній запропонував для розблокування фінансової діяльності підприємства списати грошові кошти з розрахункового рахунку підприємства - в межах виконавчого провадження №59926562.

Як вбачається з досліджених судами матеріалів, в період виконання та до моменту закриття виконавчого провадження до приватного виконавця не надходили відомості про існування ухвали господарського суду Донецької області від 30.08.2019, якою було відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 до 31.12.2019. На підтвердження вказаного виконавець надав суду копію журналу вхідної кореспонденції за період з 30.08.2019 по 03.09.2019 та скріншот з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якого останній процесуальний документ у справі №905/584/19 був від 21.08.2019.

Тобто на момент виконання приватним виконавцем рішення суду, сторонами в порушення норм ч. 4 ст. 19 Закону не надано інформації щодо наявності ухвали господарського суду Донецької області від 30.08.2019.

Крім того, відповідач (боржник) звертався до суду із заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019 і мав бути обізнаним про її розгляд судом та повинен був попередити приватного виконавця про наявність такої ухвали.

Натомість, як зазначалося вище, ТОВ «Краматорський феросплавний завод» повідомило приватному виконавцю банківський рахунок, з якого можливо списати грошові кошти в межах виконавчого провадження.

Таким чином, оскільки у приватного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зупинення виконавчого провадження і для повернення виконавчого документа, та враховуючи лист боржника про списання грошових коштів, висновки суду першої інстанції щодо неправомірності дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 в межах виконавчого провадження №59926562 є помилковими. Апеляційний господарський суд не виправив наведених порушень суду першої інстанції.

Верховний Суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на оцінку правомірності або неправомірності дій приватного виконавця не можуть впливати обставини його необізнаності щодо прийняття ухвали суду про відстрочення виконання рішення, оскільки виконавець повинен зупинити виконавче провадження після того, як йому стало відомо про обставини відстрочення виконання рішення. В силу ч. 4 ст. 19 Закону саме сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, скарга ТОВ «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця в частині  визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562 не підлягає задоволенню.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити у силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Частиною 1 ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги відповідача на дії приватного виконавця в повному обсязі, оскаржувана постанова підлягає скасуванню повністю з наведених вище підстав.

Враховуючи, що судом першої інстанції частково задоволено скаргу відповідача та визнано протиправними дії приватного виконавця у частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562, а в іншій частині скарги - відмовлено, ухвала суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині задоволення скарги відповідача з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317  ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича задовольнити.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від  13.11.2019 у справі №905/584/19 скасувати.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі № 905/584/19 скасувати в частині задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод»  на дії приватного виконавця Пишного Артема Володимирович про визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562.

У цій частині прийняти нове рішення. В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» про визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019 за виконавчим провадженням №59926562  відмовити.

У решті ухвалу господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/584/19 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О. О. Мамалуй

Суддя                                                                                          Н. М. Губенко

Суддя                                                                                            В. І Студенець