22-ц/804/588/20 
                                                                                265/4815/18 

                                                                  П О С Т А Н О В А   
                                                       ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ
     „11”  лютого   2020 року                                                  місто Маріуполь  Донецької  області 
Єдиний унікальний номер 265/4815/18
Номер провадження 22-ц/804/588/20 
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Пономарьової О.М.,  Ткаченко Т.Б.
за участю секретаря: Єфремової О.В. 
учасники справи :  
позивач – ОСОБА_1 
відповідач –  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кравченко Тетяна Володимирівна, на  рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року головуючого судді Шиян В.В. із складанням повного тексту судового рішення 25 листопада 2019 року по цивільній справі про поділ майна подружжя,-
В С Т А Н О В И В :
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнення, зазначала, що з 12 липня 1974 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2019 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування в шлюбі з відповідачем, в 1983 році на їх сім`ю була виділена двокімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_1 , членом житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський-144» є відповідач. За період з 1983 року по 1987 рік пайові внески за вказану кооперативну квартиру повністю були сплачені за рахунок спільних коштів подружжя. В зв`язку з чим вважає вказану квартиру спільним майном подружжя та просить суд визнати за нею права власності на 1/2 частку спірної квартири. 
Також, під час шлюбу з відповідачем на його ім`я були придбані два автомобіля Skoda Oktavia, державний номер НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до звіту експерта ПП «Капітал Експерт» ОСОБА_3 складає 240 000 грн., та автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 . Згідно листа директора ТОВ «Укравтоекспертиза» ОСОБА_4 , середня вартість по Україні технічно справного колісного транспортного засобу - легкового автомобіля ВАЗ-2104, 1993 року випуску, станом на 08 жовтня 2018 року складала 1040 доларів США або 29 208,21 грн. На час розгляду справи позивачу стало відомо, що відповідач розпорядився спірними автомобілями без її згоди, в зв`язку з чим просила  стягнути на її користь половину вартості зазначених автомобілів в розмірі 134 604,10 грн.
Також, під час шлюбу з відповідачем ними набуте нежиле приміщення – гараж № НОМЕР_3 , розташований по АДРЕСА_2 в гаражному кооперативі «Олімпійський -25». Вартість гаражу відповідно до звіту експерта ПП «Капітал-експерт» Демко М ОСОБА_5 складає 72 580 грн. Вказаний гараж позивач просила виділити відповідачу, стягнувши на її користь половину його вартості, а саме суму 36 290 грн.  
Згідно відповіді ПАТ «ПриватБанк», на депозитних рахунках відповідача зберігаються грошові кошти в національній валюті, а саме: на рахунку № НОМЕР_4 - 20001,77 грн.; на рахунку № НОМЕР_5 - 20000,01 грн.; на рахунку № НОМЕР_6 - 362,72 грн.; на рахунку № 02625001465079 - 5900 грн., а всього грошових коштів (вкладів) на суму - 46264, 50 грн. В зв`язку з тим, що договори банківських вкладів (депозити) були укладені відповідачем під час шлюбу з позивачем, просила  стягнути на її користь 1/2 частину цих вкладів, а саме грошову суму в розмірі – 23 132, 25 грн.  
Крім того, зазначала, що під час шлюбу з відповідачем ними була придбана різна побудова техніка та меблі, а саме:1. холодильник Gorenje двокамерний - ринкова вартість 5306 грн.; 2. телевізор Samsung UE 22 ES 500 W серії № 23243LLD3008IJ - ринкова вартість 2100 грн.; 3. телевізор Sony KLV 26S550A Bravia, серії № НОМЕР_7 – ринкова вартість 2520 грн.; 4. бойлер Gorenje GBF 50/UA сер. № 340030224 - ринкова вартість 1950 грн. ; 5. витяжка Vento встановлена як Capri 50 – ринкова вартість 1586 грн.;  6. газова плита Indesit 4 конфорки, встановлена як плита Indesit KNG21 – ринкова вартість 4033 грн.; 7. кухонний гарнітур «Елена», який складається з 7 елементів: 2 навесні шафи, шириною 800 мм; шафи, шириною 400 мм; напільна шафа, шириною 800 мм; шафа під мийку з нержавіючою мийкою; шафа з висувними шухлядами, шириною 400 мм; шафа-пенал, шириною 400 мм – загальна ринкова вартість 4084 грн.; 8. обідній стіл – ринкова вартість 1104 грн.; 9. Стільці дерев`яні зі спинкою 4 одиниці – ринкова вартість одного стільця 135 грн., вартість 4 стільців - 540 грн.; 10. шафа для білизни ламіноване ДСП, шириною 880 мм – ринкова вартість 439 грн.; 11. платтяна шафа для одягу ламіноване ДСП, шириною 880 мм – ринкова вартість 439 грн.; 12. диван «Малютка», шириною 1600 мм, довжина в розкладному положенні 1900 мм, ринкова вартість 1867 грн.; 13. гостинний гарнітур «Лангезальц», висотою 2000 мм, загальною шириною 4700 мм ринкова вартість 5098 грн.; 14. м`які меблі: диван та 2 крісла – ринкова вартість 3653 грн.; 15. журнальний столик розмір 1230 x 600 x 550 мм – ринкова вартість 396 грн.; 16. стільці дерев`яні зі спинкою і м`яким сидінням 4 одиниці – ринкова вартість одного 331 грн., вартість 4 стільців - 1325 грн.; 17. м`ясорубка електрична Braun Triumph G3000 – ринкова вартість 1411 грн.; 18. шафа в передпокій, висотою 2100 мм, шириною 550 мм - ринкова вартість 1802 грн.; 19. порохотяг Electrolux ZAC 6826 сер. № 92900016 – ринкова вартість 1187 грн.; 20. праска Philips GC 3660 – ринкова вартість 1166 грн.; 21. прасувальна дошка, розміром 1200x400 мм – ринкова вартість 691 грн.; 22. прасувальна дошка, розміром 1150x330 мм – ринкова вартість 350 грн.;  23. килим синтетичний, 1350x1900 мм – ринкова вартість 384 грн.; 24. килим натуральний, розміром 1500x2000 мм – ринкова вартість 1950 грн.; 25. килим натуральний, розміром 2000x2900 мм – ринкова вартість 3770 грн.; 26. соковижималка ручна «Струмок 3» - ринкова вартість 189 грн.; 27. пральна машина Ariston ТХ85ЕХ сер. № PCEN00451020 – ринкова вартість 1505 грн.; 28. ваза (кольорове скло), висотою 380 мм – ринкова вартість 299 грн.; 29. ваза (фарфор), висотою 440 мм – ринкова вартість 293 грн.; 30. набір посуду Vinzer: кастрюлі на: 4 л, 2,5л, 1,5 л, 1 л, ківш 1,5 л, пательня 260 мм, підставка під посуд – ринкова вартість 3728 грн.  Загальна вартість меблі та побутової техніки, відповідно до звіту про оцінку майна станом на 26 квітня 2018 року складає 55 165 грн. Просила провести поділ придбаних під час шлюбу з відповідачів меблів та побутової техніки та виділити їй в натурі: 1. телевізор Samsung - вартістю 2100 грн. 2. диван «Малютка» - вартістю 1867 грн. 3. м`ясорубку електричну Braun - вартістю 1411 грн. 4. прасувальну дошку - вартістю 691 грн. 5. килим синтетичний - вартістю 384 грн. 6. килим натуральний - вартістю 1950 грн. 6. набір посуду Vinzer - вартістю 3728 грн., а всього на суму 12 131 грн. Меблі та побутову техніку загальною вартість 43 034 грн. просить виділити відповідачу. Вказує, що загальна вартість майна, що підлягає поділу між нею та відповідачем, за вирахуванням вартості квартири, яка залишається в спільній власності сторін, складає 443 217,5 грн. (708 347,5 грн. – 265 139 грн.). Виходячи із такого розрахунку частка позивача в спільному майні подружжя складає – 221 606,75 грн. Відраховуючи із цієї суми вартість меблів та побутової техніки на яку вона претендує в сумі 12 131 грн., просила стягнути з відповідача на її користь суму в розмірі 209 477,75 грн., тобто вартість половини майна яке було придбане нею та відповідачем під час їх шлюбу. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 43,5 кв.м., житлова 27,6 кв.м., за кожним;  право власності на 1/2 частину автомобіля «ВАЗ 2104», 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 . за кожним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 120 000 грн., в якості грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля автомобіля Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Визнано  за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення - гаражу № НОМЕР_3 , розташованого по АДРЕСА_2 що знаходиться в гаражному кооперативі «Олімпійський АДРЕСА_3 « в Лівобережному районі м. Маріуполі АДРЕСА_4 області за кожним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 23 132, 25 грн. в якості грошової компенсації вартості 1/2 частини банківських вкладів, що зберігалися на рахунках ОСОБА_7 в ПАТ "ПриватБанк", а саме: рахунку № НОМЕР_4 ; рахунку № НОМЕР_5 ; рахунку № НОМЕР_6 ; рахунку № НОМЕР_8 . В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_2 ,від імені та в інтересах  якого діє адвокат Кравченко Т.В., просить скасувати рішення  в частині  розміру компенсації позивачу за 1/2 частини автомобіля Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та стягнення на користь позивача судових витрат по оплаті вартості висновку ПП «Капітал-Експерт» про вартість КТЗ від 30 травня 2018 року, в цій частині ухвалити інше рішення, виходячи з дійсної ринкової вартості даного автомобілю на підставі висновку автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що автомобіль Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер « НОМЕР_1 », який був придбаний та зареєстрований під час шлюбу, проданий ним 27 червня 2018 року, тобто під час розгляду даної цивільної справи у суді, але ще в шлюбі з позивачем. Вартість даного автомобілю на момент відчуження складала 17 000 грн., що підтверджується письмовим повідомленням від Регіонального Сервісного Центру в Донецькій області МВС України від 31 жовтня 2018 № 31/5-49-аз, яке є в матеріалах справи. Вартість  автомобіля Skoda Oktavia в розмірі 240 000 грн.  визначена судом на підставі висновку ПП «Капітал-Експерт» про вартість КТЗ від 30 травня 2018 року, що не може бути належним доказом підтвердження ринкової вартості вказаного  автомобіля, оскільки містить помилкову інформацію про автомобіль, яка не відповідає дійсності, а саме: : неправильно зазначено, що автомобіль 2009 року випуску, насправді автомобіль 2008 року випуску і був придбаний сторонами у справі саме у 2008 році та  неправильно зазначений тип кузову автомобіля - «Седан», насправді це «Хетчбек-В», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію даного ТЗ серії НОМЕР_9 від 27 червня 2018 року. Тому, вказаний висновок не може бути достовірним доказом, на ньому не може ґрунтуватися законне рішення суду і відповідач не повинен сплачувати його вартість. Зауважує, про необхідність врахування, що автомобіль Skoda Oktavia, 2008 року випуску, двічі потрапляв у ДТП за час користування ним подружжям . Крім того, зазначає,що судова автотоварознавча експертиза визначення ринкової вартості автомобіля Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер « НОМЕР_1 », під час розгляду  цивільної справи у суді першої інстанції не проводилася, але вважає її проведення необхідною умовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення .
             Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Басівський В.О. надали відзив на апеляційну скаргу , де серед заперечень , просили залишити судове рішення в оскаржуваній частині без змін  та відмовити у призначенні експертизи,зазначаючи що, відповідно до договору № 05Т0518 від 30 травня 2018 року про проведення належної оцінки суб*єктом оціночної діяльності ПП « Капітал-Експерт» було проведено незалежну оцінку вартості КТЗ  Skoda Oktavia, 2009 року випуску, що фактично є технічною помилкою-опискою, але вже в розділі «термін експлуатації КТЗ « вказано 9 років-що на дату проведення оцінки 30 травня 2018 року  є вірним строком , оскільки автомобіль було виготовлено та придбано у жовтні 2008 року, і станом на день його оцінки строк його експлуатації фактично склав 9 років та 7 місяців, а тому висновок оцінки вартості КТЗ викладені суб*єктом оціночної діяльності з урахуванням дійсних обставин справи. Щодо типу кузову вказаного автомобіля зазначають,що  дійсно у звіті зазначено «Седан» у той час, як дійсно типом кузова вказаного транспортного засобу є «Ліфтбек», що у свою чергу є підвидом кузову типу «Хетчбек» , який в натурі має багажне відділення за своєю формою , як у автомобіля з кузовом типу «Седан» , з тією лише однією відмінністю, що багажне відділення у такому автомобілю відчиняється разом із заднім склом, а тому у вказаному випадку ця обставина не є вирішальною. Крім того, оцінка вартості автомобіля проводилася із безпосереднім оглядом суб*єктом оціночної діяльності вказаного КТЗ, а тому типорозмір та формфактор автомобіля також було враховано. Стосовно посилань представника відповідача щодо нібито потрапляння вказаного автомобіля у ДТП зазначають, що доказів таких обставин ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не було надано, а тому посилання представника відповідача на ці обставини є недоцільними, жодним чином нічим не доведені, та не заслуговують на увагу. Звертають увагу суду ,що під час розгляду вказаної цивільної справи у суді першої інстанції у відповідача та його представника  була можливість заявити таке клопотання під час підготовчого судового засідання або під час судового розгляду справи, або самостійно замовити проведення такого дослідження в іншій експертній установі, але таким правом сторона відповідача не скористалася, а тому, оскільки відповідна стадія подання доказів суду вже давно минула вважають, що клопотання при призначення вказаної експертизи задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав. Окремо ,звертають увагу суду, що такі докази, що маються в матеріалах справи, зокрема вказаний звіт про оцінку вартості КТЗ, не визнані у встановленому законом порядку недопустимими, а тому посилання представника відповідача щодо неможливості покладення таких  доказів в основу рішення суду є безпідставними та необгрунтованими . Крім того, у переліку тих питань, що маються у клопотанні про призначення експертизи, серед інших питань міститься наступне питання під номер 1 «яка ринкова вартість КТЗ на дату оцінки «,яке ставити абсолютно некоректно, оскільки оцінка КТЗ проводилась станом на 30 травня 2018 року , а зі спливом більше ніж півтора роки часу вартість такого КТЗ логічно та прогнозовано буде меншою, ніж на час її попередньої оцінки. З огляду на те, що спірний автомобіль з моменту відчуження продовжував експлуатуватися, що дозволяє передбачити можливість його зовнішніх і внутрішніх пошкоджень в ході експлуатації , унаслідок ДТП ,а так і неналежного зберігання і обслуговування, тобто його цінність може непропорційно зменшитися .  
          У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник   адвокат  Кравченко Т. В. підтримали  доводи апеляційної скарги .
          У судовому засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 та її представник адвокат Басівський В.О. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення,рішення суду першої інстанції залишити без змін . 
            Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги,апеляційний суд  приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
           У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
          Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України   судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
          Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
         Таким вимогам закону судове рішення відповідає.
          Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
         Враховуючи, що ОСОБА_2 ,від імені та в інтересах якого діє адвокат Кравченко Т.В.,  оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення  з ОСОБА_2 на її користь грошової  компенсації  вартості  1/2 частини автомобіля автомобіля Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , у розмірі  120 000 грн. , та стягнення на користь позивача судових витрат по оплаті вартості висновку ПП «Капітал-Експерт» від 30 травня 2018 року , та беручи до уваги те, що позивач погодилася з рішенням  суду в інших частинах прийнятих за наслідками розгляду пред`явленого позову, а тому рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року  перевіряється лише в межах доводів апеляційної скарги відповідача,у відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України та роз`яснень які містяться у п.п.14-15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».
         Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
         Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
         Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ,сторони перебували  в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1974 року.
        Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.
        Згідно інформації бази даних НАІС ЄДР МВС, станом на 18 червня 2018 року за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль ВАЗ 2104, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва ГІ – НОМЕР_10 від 26.07.1994 року та автомобіль Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_11 від 28.08.2009 року.
Отже, судом встановлено та не заперечувалась сторонами, що під час шлюбу подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_8 придбали автомобіль ВАЗ 2104, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , та автомобіль Skoda Oktavia, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Згідно інформації регіонального сервісного центру МВС Україні в Донецькій області від 31.10.2018 року, автомобіль Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 станом на 27 червня 2018 року перереєстрований на іншу особу. Вартість зазначеного транспортного засобу при відчуженні склала 17 000 грн.
Автомобіль ВАЗ 2104, 1993 року випуску, державний номер НОМЕР_2 станом 31.10.2018 року значиться зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.233).
Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу марки/моделі Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 , проведеного оцінювачем ПП «Капітал-Експерт» ОСОБА_3 , вартість такого транспортного засобу станом на 30 травня 2018 року складала 240 000 грн.
Згідно довідки директора ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» Б.Б. Хартинова, середня, по Україні, ціна продажу технічно справного колісного транспортного засобу – легкового автомобіля ВАЗ 2104, 1993 року випуску державний номер НОМЕР_2 , станом 05 жовтня 2018 року складала 1040,00 доларів США або 29208,21 грн.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).
У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).
Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Вирішуючи питання про поділ неподільної речі, суд застосовує положення ч.ч. 4, 5 ст. 71 Сімейного кодексу України (далі – СК України) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Саме наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, а й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку в спільному майні, а з іншого – технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною в справі своїх зобов`язань перед іншою.
У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їхніх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно в їхній спільній частковій власності.
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема по справах № 6-2811цс15, № 6-46518св13, № 6-4280св15, № 6-2891св15.
Позивач ОСОБА_1 просила суд залишити автомобіль Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1   у власності відповідача, стягнувши на її користь половину його вартості, визначеній у звіті про оцінку майна, відповідно до якого вартість такого автомобіля визначена оцінювачем в сумі 240 000 грн.  станом на 30 травня 2018 року.
Судом також встановлено, що автомобіль Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 придбаний подружжям Бєдіними під час шлюбу, був відчужений відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді, без згоди  ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру МВС Україні в Донецькій області, згідно якої, станом на 27 червня  2018 року вказаний автомобіль перереєстрований на іншу особі. Вартість зазначеного транспортного засобу при відчуженні склала 17 000 грн. Доказів про те, що кошти одержані від відчуження автомобіля використані в інтересах сім`ї, відповідачем суду не надані. 
Суд правильно зазначив,що  оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження автомобіля Skoda Oktavia державний номер  НОМЕР_1 під час розгляду в суді вимог про його поділ, проти волі іншого з подружжя, кошти використав не в інтересах сім`ї, то вартість такого автомобіля враховується при поділі між подружжям. При таких обставинах, позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування їй 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16.
Крім того, судом встановлено, що відчуження вказаного автомобіля відбулось не тільки поза волею позивача , а і без врахування його реальної ринкової вартості. За  таких обставинах, суд при поділі майна, врахував    ринкову вартість автомобіля Skoda Oktavia державний номер  НОМЕР_1 , зазначену оцінювачем у звіті про його оцінку станом на 30 травня 2018 року, яка складає 240 000 грн.(т.1.а.с.40-43).
При цьому суд керувався  правовою позицією Верховного Суду  у справі 127/7029/15-ц від 03 жовтня 2018 року, відповідно до якої, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування їй 1/2 частки вартості, Skoda Oktavia державний номер НОМЕР_1 в сумі 120  000 грн. 
За встановлених у справі обставин,суд першої інстанції дійшов правильного висновку ,що спірний автомобіль придбано сторонами під час перебування у шлюбі,тобто він є об*єктом спільної сумісної власності подружжя.Презумпція спільної сумісної власності не спростована.Транспортний засіб є цінною річчю,придбаний сторонами у період шлюбу,а тому його продаж повинен був вчинятися за письмової згоди другого з подружжя.Оскільки автомобіль Skoda Oktavia державний номер  НОМЕР_1 був проданий відповідачем без врахування його реальної ринкової вартості ,суд правильно врахував визначену  ринкову вартість автомобіля та стягнув з відповідача грошову компенсація ? частки в сумі 120 000 грн. Оскільки на час розгляду справи відповідач не надав інші данні вартості ,то суд першої інстанції  правильно оцінював наявні у матеріалах справи докази. 
           Розглядаючи спір, апеляційний суд  вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
           Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки  доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
            Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.  
           Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди давати  обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
          Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
         Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду ,в оскаржуваній частині обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
       За таких обставин, апеляційний суд  вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому  задоволенню вони не підлягають.
         Розрахунок судових витрат , проведений судом першої інстанції,   у відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України,та враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення , а рішення суду від 15 листопада 2019 року без змін ,у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для нового розподілу судових витрат . 
Керуючись ст.ст. 374,375,381,382  ЦПК України, апеляційний суд –

                                                                   П О С Т А Н О В И В  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кравченко Тетяна Володимирівна – залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року – залишити без змін.

            Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.
            Повний  текст  постанови   складений  17 лютого 2020  року. 

            Судді: